UNA SÈRIE DE NETFLIX
FLORÈNCIA, ITÀLIA
TARDOR DEL 2000
Sloane?
Soc l'Amy.
Benvenuta a Firenze. Puja.
Som-hi.
Només…
Ja està.
D'on ets?
De Texas.
És un miracle que sigui aquí.
I ho vull veure tot mentre pugui.
El David, el Duomo,
la Galeria dels Uffizi, el Ponte Vecchio.
I què faràs la segona setmana?
A Florència hi ha molt més del que surt a les guies.
M'hi apunto si és gratis.
Tingues un amant. És divertit i gratis.
El teu pis és aquí.
Gràcies. Grazie.
Espera!
El meu altre número, el del bar.
I un consell: evita els estatunidencs.
Mai viuràs Florència amb ells.
D'acord.
Prohibits.
- Ets la tercera. Soc la Caroline. - Amy.
Estudio a Emory, tercera generació d'Alpha Phi.
Exalumna de Brown. Faig Dret a Georgetown.
Lindsay, de Massachusetts.
Amy.
T'ha tocat l'última habitació. És al fons.
Durant les pròximes sis setmanes, estudiarem fins al David
començant pels orígens del Renaixement.
Algú ha sentit a parlar de la síndrome de Stendhal?
Els artistes es tornaven bojos de tanta bellesa.
Una bellesa insuportable i poderosa.
I, creient que mai no farien res tan bonic,
es tiraven del Ponte Vecchio per deixar de patir.
Per això és fonamental que trobeu la vostra veu mentre sou aquí.
Vull veure originalitat.
Mirades autèntiques.
Això és el que buscarem quan seleccionem uns quants estudiants
per exhibir les seves obres en una galeria a final de curs.
Presenteu les vostres millors obres. Sigueu atrevits.
- Digui? - Hola, Zora. Soc jo.
Hi sou tots?
El pare celebra el Dia del Treball. Hi ha tot el barri.
- Segueixen enfadats? - Intenten entendre't,
però ja saps que es fan creus que paguis per estudiar art.
O sigui que sí.
No, enfadats no. Més aviat abatuts.
- Papa! L'Amy truca des d'Itàlia! - Si vol diners, la resposta és que no.
Explica-li que només són sis setmanes.
La Facultat de Dret no desapareixerà. Hi tornaré.
I no els penso demanar diners. M'ho pago jo.
Millor escriu-ho tot en una postal.
T'estimo.
Adeu.
Segur que vols aquesta feina?
És l'única manera de subsistir a Florència.
Tu no ho expliquis a ningú, d'acord? A ningú.
La Guardia di Finanza és com una fusió d'Hisenda i l'FBI.
Em tancarien el bar.
Els encanta perseguir el lavoro nero.
Feina de negres?
Si us plau, digues que no ho he entès bé.
Vol dir 'treballar sense declarar'.
- D'acord. - Et convé aire fresc.
Necessitem més vodka. Anem al bar del meu amic.
I has seguit els meus consells?
Els encanta cobrir les estrangeres de regals.
Només vull divertir-me. Sé cuidar-me soleta.
Per què fregar vàters si pots passar-t'ho bé?
No has vingut a treballar com un ne…
Vull dir que podries trobar algú que…
He vingut per veure i viure l'art.
Per fer coses que potser no podré fer mai més.
He vingut per viure…
el meu propi renaixement.
No vull cap home.
Creu-me, no tinc cap intenció de trobar l'amor aquí.
Qui ha dit "amor"?
Hola, guapo. Com estàs?
On t'havies ficat?
He treballat tot l'estiu en un restaurant d'Elba. Hola.
Em dic Lino.
- Jo, Amy. - Ets estatunidenca?
De Texas.
Ja et sents com a casa?
Si tinc casa?
- Que si t'agrada Florència. - És clar.
M'agrada molt.
M'agrada els carrer i els església.
Però no m'agrada els autobús.
Però soc antipàtica.
Què he dit?
Has dit alguna cosa dels carrers.
- Les esglésies i l'autobús. - Sí.
I que ets desagradable.
Vaja.
D'acord. Et sembla divertit fer veure que no parles anglès?
M'agraden les sabates.
Adeu, fins aviat.
És xef.
I sí, soc l'única.
He de trucar a la mamà abans de la telenovel·la.
Penjo. Envia'm mantega de karité.
Si els ulls són el mirall de l'ànima,
avui vull veure la vostra ànima.
No imiteu Michelangelo. Sigueu vosaltres mateixos.
"Non voglio fare sesso." Vol dir: "No vull tenir relacions."
Com es diu: "Només la punteta"?
Sí. Vull dir…
Has vingut a estudiar art?
Com tots els estatunidencs.
Potser sí, però…
tu ets més guapa.
M'agradaria saber
quin és el teu artista italià preferit.
Doncs… Michael…
Michelangelo, és clar.
I…
alguns altres.
A proposito, escolta, la meva família té una galeria.
És aquí a prop. Passa-hi.
D'acord.
- Gràcies per convidar-me. - De res.
Ostres!
És que… Aquesta tècnica,
el clarobscur, els balls de llums i ombres.
Tinc un amic que viu al primer estudi de Caravaggio.
Quan veus la llum que hi ha entens per què pintava d'aquella manera.
Puc veure'l?
Aquesta llum va inspirar gran part de la seva obra.
- Això és… - Un privilegi de veure.
Però una bellesa excepcional
es mereix una bellesa excepcional.
El xef.
- El Lino, sí. - Amy.
Com oblidar-me'n?
T'has canviat de sabates.
Les tenia avorrides.
Ja, no m'interessa.
És per al meu amic.
Sí, ja ho veig. Només vinc a cobrar el meu sou.
Sloane.
Recorda'm per què no em pots pagar de dia.
Pel mateix motiu que buido la caixa cada nit.
A Itàlia tenim una dita:
"L'oportunitat fa el lladre."
I jo soc una presa fàcil passejant amb un feix de bitllets.
Que t'acompanyi a casa.
- Què? - Que ell t'acompanyi a casa.
Seria un honor escortar-la.
Intentes compensar haver-te rigut de mi quan ens vam conèixer?
D'acord, tornem a començar. Quin menjar italià t'agrada més?
Xerrameca de xefs?
Tinc debilitat pels cornetti.
Va, això és un dolç.
Itàlia és famosa per tenir la millor gastronomia.
Em pensava que era França.
Els francesos no saben fer pasta.
Tots els àpats comencen i acaben amb mantega i patates.
Si vaig a París, potser no hi estaré d'acord.
- Un viatge i ja ets crítica gastronòmica? - Ostres!
- Els estatunidencs sempre esteu igual. - Sempre ets així d'encantador?
Abans de París, hauries de tastar el menjar florentí de debò.
Has estat a París?
No, mai he sortit d'Itàlia.
- I ja ho saps tot? - Sobre Itàlia, sí.
D'acord…
Què és això?
Tens bon ull.
Diuen que Dante va conèixer Beatrice aquí. L'amor de la seva vida.
Una història d'amor preciosa.
De debò?
He dit que ho diuen.
- Va ser fa molt temps. No ho sé. - Per què parles anglès tan bé?
- Vaig estudiar Traducció. - Literària?
Era l'única manera de marxar del poble.
Va ser una excusa per treballar en una cuina.
O sigui que vas estudiar Traducció Literària, però ara ets xef?
Però mon pare…
No era el que ell volia per a mi.
- Sí. - T'entenc.
Més del que et penses.
Ma mare em va transmetre l'amor per la cuina.
Me'n va ensenyar de ben petit.
No t'imagines com de diferent és Florència de casa meva.
Texas.
Exacte.
La terra de Lightnin' Hopkins i Freddie King.
D'acord, senyor Odio els Estats Units.
El blues és diferent.
Els EUA van fer una cosa bé.
O potser dues.
- Un petó. - Què?
Baci vol dir 'petons'.
No, gràcies.
I el teu nom,
"Ami",
en italià evoca l'amor.
Es diu "Amy".
És el diminutiu d'Amahle,
que en zulu, de Sud-àfrica, vol dir "bella".
Sí, i tant.
D'acord.
- Ha… - Doncs…
No ha estat…
He d'admetre que ha estat molt millor que agafar el bus.
Gràcies, Lino.
Té.
Jo em quedo aquí.
Adeu.
A baix hi ha un paio que fa olor d'all i pregunta per tu.
Hola.
Perdona, he trucat.
No funciona.
Tatxan!
Ja no has d'agafar el bus.
- No la puc acceptar. - És un regal.
- Sembla nova. - No…
No, la veritat és que…
me l'he trobat.
- A Florència es fa així. - Ets xef i lladre de bicicletes?
Doncs és una de les meves pel·lícules preferides.
- No sé com agrair-t'ho. - Deixa'm cuinar per a tu.
Estic amb algú, Lino.
És impossible que una dona com tu no estigui amb ningú.
Si us plau, accepta la meva invitació.
Elles també poden venir si vols.
RESTAURANT VIGNA VECCHIA
Ets l'Amy?
Sí.
Sí, soc l'Amy.
Ets molt guapa.
El Lino m'ha parlat de tu.
Segueix-me. Sou amigues seves?
Seguiu-me, si us plau.
Gràcies.
És ella.
- Està molt bé. - I tant!
Aigua? Frizzante?
- Ens porta la carta? - No.
Tastareu la carta.
Em sembla que diu que ho tastarem tot.
- Es diu "grazie". - No has après ni una paraula?
- Ara també et folles aquest? - Collons, Lindsay…
No, surt amb aquell… John com-es-digui.
Giancarlo.
- El Lino és un amic. - Ja.
Un amic que et regala una bici i un menú degustació?
Exacte…
Pels amics!
Ostres.
Què us ha semblat?
- Boníssim. - Sí? Me n'alegro.
Tornaré per la meva lluna de mel.
Només sou amics?
Perquè…
- Podeu ser alguna cosa més? - Sí.
- Si tornes a venir. - Renoi.
Nosaltres ja… Vámonos.
- Chica. - Ciao! Adeu!
No la caguis.
S'ho han passat bé.
Crec que cap de nosaltres havia menjat mai tan bé.
Jo segur que no.
El plaer és meu.
Gràcies.
Amy!
- Hola. - Hola!
Ostres, ja són les deu!
- No em saludes? - És clar.
Hola.
- Havíem quedat aquí, no? - Sí.
Doncs anem.
Sí.
Adeu.
Ja som quasi a la meitat del curs i em preguntava…
Com em va?
Bé, gràcies per preguntar, però només tu tens la resposta.
Només necessito saber si…
Si creu que cap de les meves obres és prou bona per exposar-la.
O…
si creu que puc millorar la meva tècnica d'alguna manera.
Encara has de florir. M'entens?
No…
T'estic dient
que miris amunt,
que no tinguis la vista clavada al paper.
O millor, que miris al teu interior.
Crec que un dia
miraràs enrere i t'entendràs d'una manera completament diferent
per les decisions que estàs prenent ara que ets jove.
I potser n'acabes pintant un quadre.
O potser no.
Sigui com sigui,
floriràs.
"Pronto" sembla el nom d'una marca dolenta de tomàquet fregit.
Z!
- Com ha anat el trasllat? - Z, nena.
- On tens els CD? - Espera…
- És…? - Ta mare? Sí.
Va arribar ahir a la nit. Ella i el Ron han trencat.
Ha reservat un retir en un asram per meditar en silenci.
Cosa que m'agradaria que comencés ja. El silenci.
Estic molt bé, Amahle.
Ja no he de fer comèdia.
Per fi m'he deslliurat del complex industrial romàntic
que diu a les dones que se centrin més en qualsevol relació
que en la que tenen amb elles mateixes.
Mama, em pots tornar a passar la Zora?
I, nena,
sé que volies estudiar art a l'Europa blanca dels collons,
no com la filla de la Mary, que està d'intercanvi a Kènia.
Però escolta'm.
Que no se t'acudeixi deixar-te enredar amb contes de Disney.
És cert que la filla de la Mary surt amb un doctor a Nairobi,
però això és diferent.
No he acabat. Estic parlant. On…? D'acord, zen.
No seria la mama si no es contradigués
vuit vegades en una trucada.
Una altra ruptura?
- Està bé? - Ho estarà.
Hi té pràctica.
Espero que nosaltres prenguem millors decisions.
No haver-se amorrat a l'ampolla és un bon principi.
- Com va la feina nova? - Bé.
Hauria d'estar acabant les programacions d'aula, però…
Saps que la Beyoncé
i les seves single ladies estarien millor soles, no?
Sí, ja.
Tu què m'expliques?
M'estic qüestionant si tinc talent de debò.
Tots sabem que saps dibuixar Amy.
I jo sé tocar "Wind Beneath My Wings" amb el piano.
Però tu ja no toques el piano.
I jo no vull que l'art sigui només un record per a mi.
Penja.
Hosti, la mama acaba de trobar els meus discos de Chakra Khan.
Me'n vaig a cuidar la divorciada.
El papa i la Maxine ja tenen els vols.
Està calculant quanta salsa barbacoa li cap a la maleta.
En sentiràs l'olor abans de veure'l.
T'estimo. Adeu.
Mama.
- Pots deixar de remenar-ho tot? - No.
Em vaig enrotllar amb la Neneh Cherry amb aquest vestit.
Em va convidar a anar de gira amb ella.
Què en saps, del Lino?
Deixa'm pensar.
Vam arribar a Florència més o menys alhora.
Fa sis anys que va venir de Sicília per treballar.
No va venir a estudiar?
No me'n recordo. Pot ser.
Segurament, però segur que no va ser fàcil.
- És fotut per a ells. - Per a qui?
Els sicilians.
Sicília no és com la resta d'Itàlia. El nord i el sud són diferents.
I el sud d'Itàlia és un altre món.
Una cultura completament diferent.
Sovint els tracten com estrangers.
- Això em sona. - Per què em preguntes per ell?
La Patrizia vol saber si ens deixaríeu…
una ampolla de prosecco.
Només una ampolla?
Una ampolla, i tant.
No paro de pensar en aquell sopar.
Va ser…
Va ser art.
M'expresso a través del menjar.
No volia marxar tan ràpid, però el Giancarlo…
Bé, ell i jo…
A Itàlia tenim una dita.
"L'amor no té normes."
És clar. A veure si ho endevino.
És la lletra de l'himne nacional?
Som amics, no?
Som alguna cosa.
I un amic pot ensenyar Florència a un altre.
I, si no t'enamores de mi,
com a mínim t'enamoraràs de Florència.
D'acord.
Som-hi.
Quant val?
PELL AUTÈNTICA, 30
D'acord.
No la compres?
No ho sé.
He d'aconseguir exposar alguna cosa.
Així potser mon pare em veurà com una artista.
Què?
Aquest.
Aquest m'encanta.
És d'aquella nit?
Com és que mai parles de Sicília?
Sicília és un enigma.
Això no respon la meva pregunta.
D'acord, t'ho diré d'una altra manera.
"Quan Déu va crear Sicília, va crear un paradís.
I, per compensar-ho, va crear els sicilians."
Vinga, dinem.
Em moro de gana.
Als EUA, primer es menja l'amanida.
Que innovador.
Què passa?
Quant vinagre hi has posat?
Hi he posat vinagre balsàmic.
Sort que només n'hi ha a l'amanida.
D'acord. Tranquil·la.
Amb mi, sempre menjaràs bé.
Tens pasta i all?
- Faré una altra cosa. - D'acord.
Tinc aquesta i també fusilli.
I l'all és aquí.
Només em queden dues setmanes a Florència.
No em puc creure que quasi vaig…
tornar a la Facultat de Dret en lloc de venir.
Mos pares… Bé, mon pare, que vindrà aquesta setmana,
per a ell és molt important que tingui una carrera i feina formal.
Per a ell, és sinònim de seguretat i estabilitat.
Saps per què l'art és tan bo a Florència?
Florència és en una vall, o sigui que és vulnerable als atacs.
Fa segles, no tenien exèrcit.
Però van pensar:
"Si creem els edificis més bonics i l'art més increïble,
la gent es pensarà que som rics.
I mai atacarien una ciutat que, òbviament, té un gran exèrcit."
La bellesa també pot aportar seguretat.
Salut, papa.
És Campari amb gasosa. És com un aperitivo.
Una beguda abans de sopar per obrir la gana.
Quan he necessitat que m'obrin la gana?
Tu tasta'l.
Està bé. Vinga.
Els estudis, Amahle.
Has de tenir clar què faràs ara.
Saps què, Amy? Crec que aquest curs t'està anant bé.
Sempre has fet les coses a la teva manera, però ara sembles més sofisticada.
Fins i tot feliç.
T'han fet creure que ets el pròxim Da Vinci?
Hi ha més artistes italians a part de Da Vinci.
No fugis d'estudi.
Què faràs el pròxim semestre?
Vas dir que a Georgetown et guardaven la plaça.
- Pots seguir… - Cal que en parlen ara?
Aquí? O mai?
Estic assaborint Florència, papa. Em descobreixo, visc, aprenc…
Què m'amagues, Amy?
Per què no vols parlar de tornar?
He conegut algú.
I qui és?
Es diu…
Es diu Giancarlo.
Disculpi.
Necessitaré alguna cosa més forta.
- Papa. - Teniu bourbon?
Papa, mira'm.
No és res seriós.
El vull conèixer.
Sí, és clar.
És la persona idònia per ensenyar-vos la ciutat després de sopar.
M'encanta la idea.
Porta'ns a un bon lloc,
perquè mentre sigui aquí no penso fer dieta.
Sé on anirem.
És molt bonic.
Per aquí, papa. Per aquí, sí.
Oi que sí?
És ell? Sembla tret d'una pel·lícula.
Salute a tots dos.
Mare meva.
Sembla deliciós.
Sí.
- Mira, papa. - Això sí que m'agrada.
Deu estar a punt d'arribar.
- Tranquil·la. - El menjar és bo.
- I tant. - El millor de Florència.
Hola. Era tot boníssim.
Ciao. Soc el Lino. Encantat.
O sigui que tu ets el cuiner?
- És el xef, papa. - El menjar és genial.
- Encantat, senyor. - Sí… Ei, que ens acabem de conèixer!
Encantat.
L'Amy em va dir que és advocat.
I que lluita pels drets civils.
I que fins i tot va conèixer en Martin Luther King.
He llegit "Letter from a Birmingham Jail". En italià, és clar.
Em va encantar. Com era el senyor King?
Doctor King.
I jo només era un adolescent.
Però va influir en la seva feina?
Bé, va influenciar a tothom, noi.
Papa…
Digues…
Com vas acabar treballant en una cuina?
Vull dir, tens carrera?
- Papa… - Tens un títol?
Tenir carrera?
Et pregunta si has anat a la universitat.
És clar, sí. Sí que hi he anat.
Vaig estudiar poesia i Traducció. Sí.
Però no em vaig graduar.
Poesia.
A mitges.
Lino, et vas criar a Florència?
No. Soc d'un poble molt petit de Sicília.
- Ho sento molt. - Tranquil.
Aigua amb gas. Gràcies.
- Hola. - Giancarlo. Encantat.
- Giancarlo. - Què tal?
D'acord.
Ho sento molt. M'han entretingut a la galeria.
No pateixis.
Bé,
ton pare és un veritable vaquer texà.
També té cavalls i vaques?
El que tinc és un doctorat en jurisprudència.
D'acord.
De què anava allò d'ahir?
L'esnob que arriba tard i presumeix tota la nit
i l'altre, el xef setciències.
El Lino només és un amic.
Però li agrades.
I que quedi clar.
- No me n'agrada cap. - Genial.
Et donaré un consell.
Pots estimar moltes persones,
però el secret és estimar algú amb qui puguis viure en pau.
I…
dubto que trobis això
a l'altra punta de món amb homes tan diferents.
No hi estic d'acord.
Això és igual, perquè aviat tornes a casa.
No he pagat tants diners perquè tombis pel món.
- Experimentant - En realitat…
m'ho he pagat jo.
He estat jo.
Per fi m'he donat l'oportunitat de connectar amb una part meva
que fa massa temps que ignoro.
Què vols dir, Amy?
Vull ser artista, papa.
Vull crear bellesa.
Dedica't a l'art en el teu temps lliure. Ningú t'ho impedeix.
No tornaré a la Facultat de Dret.
Me'n vaig a Los Angeles.
Vull dedicar-me a l'art.
T'han rentat el cervell.
L'Smokey Robinson tenia raó.
"Viatjar és el refugi dels estúpids."
- Això és de l'Emerson. - Doncs tenia raó.
Mira al teu voltant.
Aquesta no és la teva vida, Amy.
Hola.
Escolta…
Sé que ahir a la nit va ser…
T'he comprat la llibreta que et va agradar al mercat.
Creia que em volies presentar la teva família.
Però vas portar el Giancarlo al meu restaurant, Amy.
- Sí, només era una distracció… - I jo? Què soc jo?
No, sui serio, què soc per a tu? Perquè no ho sé pas.
O t'avergonyeixes de mi…
- No! - …o no soc prou bo.
Sé que no tinc una galeria d'art ni una carrera. Jo cuino i punt.
I cuino
perquè em fa sentir feliç i viu.
I em vas fer cuinar per a aquell imbècil.
Va menjar el que cuino, al meu restaurant,
amb la teva família.
Ho sento molt.
Amy, m'agrades.
I crec que jo també t'agrado.
Per això vas venir al restaurant. Jo…
Sento alguna cosa aquí dins.
Com no l'he sentida mai.
Crec…
que estaríem molt bé junts.
D'acord.
Crec que hauríem de deixar de veure'ns.
Per a mi, és…
És més fàcil.
Lino…
Queda-te-la, si us plau.
Si us plau.
Zora, vaig trencar amb ell ahir.
I el Lino?
Ni tan sols el conec. No de debò.
Dius que et mareges quan penses que no el tornaràs a veure.
Ningú xoca amb la seva ànima bessona en una cantonada a l'estranger.
Tret que Déu tingui un sentit de l'humor cruel.
- El té. - El curs s'ha acabat.
I marxo d'aquí dos dies.
Vinga, Zora.
Tu i jo sabem que tot això és mentida.
Els contes de fades.
Nosaltres no creiem en aquestes coses.
I si això no és un conte, Amy?
I si només és la teva vida?
PROJECTE ART
Un aplaudiment per l'Ame.
Has aprofitat el curs més que tota la resta junts.
Em disculpeu un moment?
Lino.
Lino, espera.
Te'n vas sense dir res?
Per què no m'has saludat?
No et volia destrossar la nit.
Tal com vam deixar les coses…
M'alegro d'haver-te vist.
Per acomiadar-nos.
Vine al pis quan surtis de la feina.
Miraré per la finestra i t'obriré.
Amy.
Et vull presentar unes persones. T'estan esperant.
D'acord.
Vine, si us plau.
No cal que la nostra història s'acabi aquí.
El meu vol surt d'aquí tres hores.
La gent menja a tot el món.
Què tens en ment?
Subtítols: Maria Romero Soronellas