SERIÁL NETFLIX
O 18 MĚSÍCŮ POZDĚJI
PODZIM 2006
Lino. Můžeš mi prosím pomoct?
Jo. Už jdu.
Nevím, jak to tu mám rozmístit, ale…
Tenhle výhled je pěkný.
Kdybych tě neznala,
myslela bych si, že využíváš situace.
- Ne. - Ne?
Jen si nemůžu kleknout.
Určitě můžeme sázet zelí tak blízko šalvěje?
Jo, podle táty se budou navzájem vyživovat.
Zavolám mu.
Haló?
Ahoj, tati.
Ahoj. Jak se máš?
Škoda, že tu nejsi, tati. V pěstování jsi mistr.
Ten olivovník, co jsi prořezal?
Vypadá dobře.
- Vážně? - Ano.
A co ty růže?
Růže?
No…
Mohly by na tom být líp.
Ano.
Počkej, ještě jedna věc…
Doktor.
- Jdeme k němu příští týden. - Pak bude konec, že ano?
Kdo ví, tati?
- Bral jsi léky? - Ano, ráno jsem měl poslední.
Dobře.
Tati…
To ukáže jen čas.
Mám dobré zprávy.
Rakovina je pryč. Bezezbytku.
Takže to zabralo?
Budeme vás muset neustále sledovat, snímky co tři až šest měsíců, ale, Lino,
nemáte rakovinu.
Bože můj. Takže je po všem?
- Musíte posílit imunitu. - Dobře.
Nevěřili byste, kolik dokáží holistické metody
jako akupunktura a dobrá strava…
Nemůžu tomu uvěřit.
Můžu si zase dát florentský steak.
- Nevím, co říct. - Dostali jste druhou šanci.
Běžte a žijte svůj život.
Pokyn lékaře.
Skoro jsem nesehnal chůvu,
protože tvoje novina byla tak rychlá.
Měls ho vzít s sebou.
Ne? Tak dobře. Možná příště?
- Co teď budete dělat? - Měli byste jet na dovolenou.
Amy. Lino.
- Co je to? - Od nás všech.
Lidi…
- Ne, tohle… - Ne, to je…
To je příliš.
Ne, není. Ne s tvými účty za léčbu. A západní medicína je vydřidušství.
Západní medicína zachránila život mému muži. To musím říct.
To je pravda. Ale my vás máme rádi
a chceme vám pomoct.
Na Lina a Amy.
Máme vás rádi.
Díky, lidičky.
Rád bych si s vámi připil, ale doktor přikázal.
- My to zvládneme. - Na zdraví.
Promiňte, musím zavolat rodičům. Už jsem to zkoušel několikrát, ale…
- Ne… - Kde je ta fotka?
- Jo, tady je. - Podíváme se, jestli je vážně tvoje.
Nevypadá jako ona.
Mami. Byl jsem na vyšetření
a všechno je čisté.
Haló?
Mami?
Jsi tam?
Lino…
Tvůj táta zemřel.
Infarkt.
Ale jak mohl zemřít?
Mluvili jsme spolu minulý týden.
Stalo se to včera, když pracoval.
Nevolala jsem ti dřív, protože jsi měl mít to vyšetření.
Nechtěla jsem ti říkat špatné zprávy.
Tvoje zdraví je důležité, můj drahý Lino.
Miloval tě, synku.
- Poslyš, přijedu domů. - Ne.
- Ne, mami, jedu domů.
Nic tady nezmůžeš. Pohřeb je zítra.
Kdo se o tebe postará?
Mně stačí, když vím, že ty jsi v pořádku.
Slib mi, že dáš přednost svému zdraví.
Ano.
Co se stalo?
Chtěl jsem, aby na mě byl hrdý.
Byl na tebe hrdý.
Nakonec byl na tebe velmi hrdý, Lino.
Za co?
Za to, žes usmířila mou rodinu.
Jsem ti vděčný.
- A víš co? - Co?
Už v tomhle životě nechci dál ztrácet čas.
Už nikdy.
Já už taky nechci ztrácet čas.
Chci, abychom se stali rodiči.
Chci být máma.
Může být?
Pojďme na to.
Bohužel vaše situace není optimální.
Myslela jsem, že uděláme umělou inseminaci,
když jsme nechali zamrazit Linovy spermie.
Vzhledem k omezené zásobě
máte nejvyšší šanci na úspěšné těhotenství pomocí IVF.
Je to velmi osobní rozhodnutí,
takže nespěchejte a promyslete si, co vám připadá nejlepší.
A to jen pokud se embryo po přenosu ujme.
Ale jinak biologické dítě mít nemůžeme.
Pokud je tohle nezbytné… Cokoli chceš ty.
Nechci to.
Pro mě je důležitější být matkou než být těhotná.
A když přemýšlím o založení rodiny,
nepotřebuju, aby mi biologie říkala, koho milovat,
a rozhodně nechci v životě další lékaře, jehly a in vitro.
Nechci zakládat rodinu pomocí in vitro.
Děkuji.
- Vážně? - Sì.
Rodina je víc než krev.
A navíc nechci dál předávat nic,
co by mohlo způsobit problémy mému dítěti.
Třeba tvoji tvrdohlavost?
Ne. Tu rozhodně předat chci.
To je důležitá část.
Mám za sebou rakovinu.
Takže po zbytek života budu chodit na vyšetření.
Ale…
Máme dopis od jeho onkologa, mistra v oboru,
s potvrzením, že je Lino úplně zdravý.
Pokud nám můžete dát šanci…
Amy, Lino, vážím si vaší upřímnosti,
ale chci, abyste věděli, že to není na mně.
Kindred Circle se od jiných agentur liší zejména tím,
že je pro nás nejdůležitější biologická matka dítěte.
Nerozhodujeme my.
Biologická matka dítěte rozhodne, kdo se pro její dítě hodí.
Rozumíme.
A matky si potenciální rodiče vybírají z nejrůznějších důvodů.
I když nemůžu nic slíbit, můžu vám nabídnout tohle.
Běžte domů
a vytvořte žádost, která zachytí, jací jste jako pár.
Přiložte fotografie, dopisy od přátel. Vypovězte jí svůj příběh.
Jsem zaujatá, protože jsem Linova žena, ale podle mě bude skvělý babbo.
Tak se říká „táta“ ve Florencii, kde jsme se potkali.
Od začátku jsem věděl, že chci, aby se tato žena stala matkou mých dětí.
Sýr!
Díky tomu, čím jsme prošli…
Díky tomu, co jsme ztratili…
…budeme toto dítě navždy milovat jako součást naší rodiny.
Můj manžel…
Moje manželka…
…bude úžasný rodič.
Jak se daří?
JARO 2007
Vypadáš nádherně.
Mám pro tebe…
dárek pro družičku.
Musíš toho nechat, Z.
Už mám kombinézku s Fridou Kahlo a zástěrku pro kuchtičku
pro dítě…
které neexistuje.
Když ty věci vidím, nemůžu si pomoct.
Jsou tak roztomilé, že chci, abys je měla.
- Já vím. - Pro případ.
Už je to spousta měsíců, Z.
Nesmíš to vzdát.
Mami, hlavně aby to vepředu nebylo pokrčené.
- Díky. - Na tom teď pracuju.
Tak, Maxine. To je nádhera.
- Jen aby ty výšivky byly narovnané. - Samozřejmě.
Vypadá to skvěle.
- Je tady. - Kdo je tady?
Volala Barbara z Kindred Circle. Je to holčička.
To myslíš vážně?
Musíme jít. Teď ji propouštějí z nemocnice.
Běžte. Musíte jít. Padejte odtud.
Musíš jít, Amy.
Běžte!
- Opatrně. - Aspetta. Tak pojďme.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Tamhle je. Barbaro.
Zdravím. Přišli jsme co nejrychleji.
Kde je? Jak jí je? Kdy si ji můžeme odvézt?
- Předtím musíte splnit poslední krok. - Dobře.
Biologický otec se vzdal rodičovských práv, ale matka,
jmenuje se Toni,
se s vámi chce setkat, než to udělá.
Stalo se něco?
Je to součást procesu. Jsou mladí, úzkostliví.
Myslím, že se vám potřebuje podívat do očí,
než udělá největší rozhodnutí svého života.
Jo.
Pro ni je to taky rozloučení.
- Jo. - Pojďte.
Tak jo.
UCLA.
Má krásný kampus.
Jo.
Jsme rádi, že teď budeme moct dostudovat.
Mám pocit, že nejsem vhodně oblečená.
Promiňte, jdeme přímo ze svatby mé sestry.
- Jo. - Zory.
Jo, jak to…
Jasně. Omlouvám se. Jsem…
- Jsem nervózní. - To nic.
Byl to jeden z důvodů, proč jsem vás vybrala.
Kvůli vašim rodinám.
Pomohli vám překonat těžké věci.
Chci říct, že už jsem zdravý…
Není třeba.
Když jsem se jí podívala do očí,
věděla jsem, že chci, aby měla takovou lásku,
která vám dvěma pomohla překonat ty nejtěžší překážky v životě.
Chci, aby měla skvělý život.
A lásku, která ji podrží, když půjde do tuhého.
Aby ji vychovávala celá rodina.
Aby měla dobré jídlo.
Miluju italské jídlo.
Pokud teď začnu brečet, už nepřestanu, takže…
Je čas, abyste poznali svou dceru.
- Díky. - Díky.
Vypadá jako moje babička.
Opravdu?
Jmenuje se Rose.
Tak mě napadlo…
Rádi bychom ji pojmenovali
Idalia.
V italštině to znamená „spatřit slunce“.
Ale víš, Idalia Rose…
- To zní… - To zní krásně.
To ano.
Děkuji.
Já děkuji.
Jsi požehnání. Jsem proti tobě bezbranný.
Tohle je naše štěstí.
Lynn, chtěla jsem, ať si první vybereš, jak ti má Idalia říkat.
Babička, Nana nebo Gigi.
„Gigi“ zní jako jméno poslední děvky
z neworleanskýho bordelu.
Hej, Maxi?
Víš, jak jsme byli v New Orleans v 96. roce?
- Jo, vzpomínáš si? - Ano.
„Říkej mi Gigi.“
Mami, můžeš být opatrná?
- Pláče. - Ano. Promiň, broučku.
- Vezmu ten telefon. - Ano, broučku, já vím.
Haló?
Má silné plíce. To je dobře.
Ciao, Filomeno.
Tak kdy budou křtiny?
Nejsme si jistí, že ji chceme pokřtít. Aspoň ne teď.
Chceme, aby si Idalia jednou našla vlastní víru.
Vím, že to říká můj syn,
ale musíš ho přimět, aby pochopil, co je pro všechny nejlepší.
Chlapa musíš zpracovat. Musíš ho přesvědčit.
Musíš s ním promluvit.
Filomeno, naše manželství takto nefunguje.
Všechna manželství takto fungují.
Tak dobrá, nechte duši mé vnučky viset v limbu. Dobře?
Zatím ahoj.
Ciao, Filomeno.
- Tak jo. - Dobře.
Já myslela, že teď jsem na řadě já.
Musím ji držet, Maxine.
Fyzický kontakt adoptivního rodiče je klíčový pro navázání pouta.
Pouto. Jasně. Rozumím.
Když mluvíme o navázání pouta, koupila jsem ti tohle.
Podívej se na svůj nový simulátor kojení mateřským mlékem.
Já vím. Vydrž. Funguje to tak,
že tohle naplníš mlékem, aby dítě mohlo sát přes bradavky.
Já vím, líbí se ti to, že?
A mám kontakt na veganku z oblasti Zálivu, která na internetu prodává mateřské mléko.
Asi není dobrý nápad kupovat tělesné tekutiny online.
Můžeš použít umělé, Maxine. Nikdy jsi to nedělala, takže…
To stačilo, Lynn.
Ne, vážně toho mám dost.
Držela jsem se zpátky v mnoha věcech.
Na svatbě jsem ani nemukla.
- Počkej… - Ne.
Nemohla jsem mít své vlastní děti.
S Hershelem jsme nemohli mít děti. Bůh ví, že jsme se snažili.
Ale existuje sto způsobů, jak být matkou,
a tvoje dcera nám to teď ukazuje.
Ano, ukazuje.
A já jsem chtěla říct, že když jsi tím nikdy neprošla,
možná nevíš, jak ztracená jsem se s prvním dítětem cítila.
Netušila jsem, co sakra dělám.
Hotovo.
Skvěle.
Ne, teď to zkusím já.
Tak jo.
To mám za to, že jsem tě nechala vidět ji první.
Je to přece tvoje dcera. Samozřejmě, že se jí líbím.
- Jdu zkontrolovat večeři. - Dobře.
- Tak jo… - Ne.
Musíme si to vyřešit spolu.
Dobře, navážeš se mnou pouto, i kdyby nás to mělo obě zabít.
To je ono, Idalie, ano. Jsem tvoje máma.
Maminka je tady.
Ano, to je ono.
Jsem tvoje máma, Idalie.
Jo.
Vím, co si myslíš. Můžu se na tuhle ženu spolehnout?
Když budu křičet pět hodin v kuse,
zlomím ji?
A já ti chci říct, zlatíčko,
že mě se nezbavíš.
Ano.
Tak dobrá.
Dobře. Jsem tady.
Buď na mě mírná, holka.
Jsi tak nádherná, Idalie.
Že ano? A taky krásně spinká.
Nashle.
To nic.
To je doktor Atluri?
Dobře. Děkuji, pane doktore. Díky.
V pořádku?
Pane…
Pojď s tím svým nerakovinovým zadkem sem.
Smiluj se nad starým mužem.
Jo.
Ahoj.
Moje drahá Idalie.
Máma se musí zítra vrátit do práce.
Což znamená,
že s tebou nebudu trávit tolik času.
Táta už se nemůže tolik věnovat tomu, co miluje.
A hodně mu to chybí.
Ale společně jsme se dohodli.
Já se vrátím do práce
a vy dva budete odteď trávit všechen čas spolu.
Někdo tě musí zásobovat pamperskami.
Budeš mi strašně moc chybět.
Tak jo.
- Tady máš. - Ahoj.
- Tady ji máš. - Ciao.
Tak jo.
Dobrá, tak ahoj.
Ciao, mami.
PODZIM 2011
Idalie, maminka je doma!
Ahoj, broučku.
Takže…
Petrželku.
Podle některých je to jen ozdoba,
ale my dva, má chytrá dcerko, víme, že není. A…
stonky mají více chuti, protože jsou blíže k zemi.
Amore, je úžasná. Právě otočila svou první frittatu.
- Ve čtyřech letech je z ní sous chef. - Vážně? To je fantastické.
Páni. Škoda, že jsem to neviděla.
Příště přijď domů dřív, mami.
Ano. Pokusím se.
Plácneme si.
Takže Brigitte je ze školky?
Ne, to je Delphine.
Má skříňku mezi Idalií a Barleym.
Není Delphine ta, jejíž rodiče považují
hudbu z Malých nezbedů za sexistickou?
Ne, to je Olive.
Já myslela, že Olive je z gymnastiky.
To je Kale.
Už v tom mám guláš.
Jsem zmatená.
Dobře. Jste připraveni?
Zhasnu světla.
Líbí se ti to?
Možná by sis k těm jménům mohla přiřadit tváře na školní párty.
Tak jo.
Je ve čtvrtek v pět. Pamatuješ na to?
Proč to musí být vždycky v pět?
Když přičtu dopravu, musím z Watts odjet ve tři.
Zora ten den chtěla přijít se třídou na exkurzi.
Můžeš to prostě zkusit.
Jo, zkusím to.
Boty vybarvíme vínovou. Nádhera.
Naposledy jsme se s Toninem a kozlem rozloučili,
když se šplhali na ten veliký a vysokánský kopec.
- Lino? - A pak… Ano?
Jsme připraveni.
Tak jo.
Hned se vrátím.
Buď tu s Anet hodná, jo?
Tak jo. Pojďme.
Ukážeš mi, co kreslíš?
To je Pan Slon. Podívej, je roztomilý.
Pamatuješ, kde jsme opustili příběh? Tonina a kozla?
Z vrcholu kopce viděli celou Sicílii.
A ten kozel, protože jedl tolik zeleniny, zezelenal.
A pak mu řekla žába…
„Přestaň mě napodobovat, hloupý kozle.“
Dobře, je čas jít spát.
Ale ne.
Přidej se k nám.
Co bylo pak?
Takže…
pak kozel sežral mrkev a rázem už nebyl zelený.
Ale to by se nemohlo stát.
Tonino všechnu mrkev v království zakázal.
Že jo?
Samozřejmě že ano.
Je čas jít spát. Dobrou noc.
- Ta pohádka se ti nelíbila. - Byla v pohodě.
Nedávala nejmenší smysl, ale byla v pohodě.
Tak jo, moje děcka už jsou pryč. Co se děje, Amy?
Jsem zrůda, že jo?
Kdo by nechtěl, aby si dítě rozumělo s tatínkem?
A neměla bych žárlit, ale cítím se tak…
Cítím, že nepatřím do jejich světa. V jednu chvíli je miminko,
v další odjíždí na vysokou, a já o to celé přijdu.
Tak dobrá, holka, zpomal.
Přeskočilas ty divoké puberťácké roky,
na které se fakt těším, že ti někdo oplatí
ty šílenosti, které jsi vyváděla.
Já byla andílek.
Myslíš, že ho má radši než mě?
Vždyť spolu vaří, mají vlastní tajné příběhy.
Sakra, snaží se ji naučit sicilsky.
Pak budou mít svůj vlastní jazyk.
Vážně chci, aby tohle všechno měli.
Lino by s ní měl trávit víc času, protože…
Měl by… Potřebuje ten čas s ní.
Protože…
Rakovina se může vrátit.
Jako by byla pryč, a přitom nebyla.
Jako by tu pořád byla s námi a brala nám věci.
Protože když on nemůže pracovat, já přicházím o čas s ní, a to mě štve.
Štve mě, jak ublížila našemu manželství. Štve mě, jak ublížila mně!
Štve mě, že jako matka žárlím na svého muže
a na příběh o pitomém kozlovi, Zoro.
O kozlovi.
Štve mě, že mi uniká její život.
Tak ať ti neuniká. Aspoň ne dneska.
Běž.
Běž. Já tady uklidím.
Běž na tu párty.
Nic nevyjádří mateřskou lásku
jako jíst jídlo z kuchyně lidí, které vůbec neznáš.
Jsem doma.
Lino, jsi úžasný.
To je překvapení.
Jo, to je překvapení.
Ahoj. Jsem Amy.
- Brigitte. - Já myslela, že jsou vám čtyři.
Ne, její dceři Delphine jsou čtyři. Chodí s Idalií do školy.
Brigitte je její máma.
Holkám se tam líbí, Lino.
- Zdravím, jste nový rodič? - Zdravím.
Ne, to je Amy.
Tvoje žena. Páni. Říkaly jsme si, co v tom vězí.
Ráda vás konečně poznávám. Dáte si něco k pití?
Děláme vodku se sodou.
- Je půl čtvrté… - Obvykle v úterý, ale…
A já pomáhám Linovi s jídlem na dnešní párty.
Je kuchař, nepotřebuje pomoc, ale…
Brigitte se učí italskou kuchyni. Je Francouzka.
Mimochodem, tady máš. Promiň.
Petržel z naší zahrady. To není jako ty tvoje francouzské bylinky.
Nepodceňuj ji. Vychutnej si ji.
- Bez tebe bych byla ztracená, Lino. - Víte co?
Asi slyším plakat jedno z vašich dětí. Možná spadlo a rozbilo si hlavu.
- Jo, rozhodně byste měly jít. - Dobrá.
Proč jsi jí dal tu petržel?
Cože?
Brigitte.
Dal jsi jí petržel z naší zahrady.
Ano. Víš, jak důležitá je petržel v sicilské kuchyni.
Je dobrá kuchařka. Francouzská kuchyně.
- Ale i tak je dobrá… - Dobře, ale tu petržel jsem zasadila já.
Já vím.
Nechápu to. Ani kuchyň nepoužíváš.
Je to moje petržel, Lino.
Dobře. Dal jsem jí malou snítku. Nevím, kde se…
Kde se tohle bere?
Myslím, že když něco zasadím,
měl bys na mě myslet, než to rozdáš.
Mami, proč křičíš?
Nic se neděje, neboj.
Hej.
- Usnula v pohodě? - Ano.
Spí jak dudek.
Díky. Můžeš to dát na stůl.
Ano?
- S Brigitte jsme jen přátelé. - Poznám flirt, když ho vidím.
To bych nikdy neudělal. Moje srdce je jen a jen tvoje.
Nejde jen o Brigitte.
Znáš život Idaliin život mnohem lépe než já,
a já se cítím…
Cítím se jako špatná matka.
Závidím vám to, co máte.
Amy,
jsem rád s naší dcerou doma.
Ale závidím ti, co máš ty.
Vůbec nerozumíš, s čím zápasím.
Jsem kuchař, který se nedokáže uživit vařením pro lidi.
Chápeš?
Tak jsem si svůj život taky nepředstavoval.
- Dobře. - Dobře.
Tak co s tím uděláme?
Protože já nejsem šťastná.
Nejsem…
Nejsem šťastná.
Ale ne.
Ale ne. To bude dobré.
To nic. Podívej.
Brigitte mi vnukla nápad.
Ne, mluvím vážně.
Chtěl bych začít kurz vaření.
Rád bych zase byl v profesionální kuchyni.
Ty peníze by se nám hodily.
Mohla bych si domluvit snížení úvazku.
Mohla bych trávit více času s Idalií a…
měla bych víc času na malování.
Chci víc času na umění a víc času pro nás,
protože mi chybíte.
Vážně.
Ale aby bylo jasno, Brigitte na ten kurz chodit nebude. Vážně.
- Rozumíš? - Dobře, domluveno.
- A ještě tě musím požádat o laskavost. - Cokoliv, lásko.
Vysvětlíš mi prosím ten příběh o Toninovi a tom pitomém kozlovi?
- Protože ho nechápu. - Dobře.
JARO 2014
Ahoj!
- Mami! - Ahoj.
Jak se máš? Díky, Sharon. Cítím, že už mi chybí jen kousek.
Jasně. Udělala nám jahodové palačinky.
Idalia může přijít kdykoli.
Děkuju ti. Ahoj.
A jak se má moje nejchytřejší druhačka?
Dobře. Zjistila jsem, že motýli ochutnávají věci nohama.
To není možné.
Hele, chceš si se mnou ušpinit ruce?
Tak jdeme.
Takže…
sladká chuť bazalky
nám připomíná, že jemná chuť může být ta nejsilnější.
Tady.
- Udělej z toho sukni. - Tak jo.
- Ne, žlutou. - Fajn.
Pan Slon sní celý salát.
Ahoj.
Tady máte.
Párky v těstíčku?
Ano.
Tenhle týden jsem měl moc hodin.
Jsem přece pracující muž. Už zase.
A budu unavený.
- Dobrou chuť. - Dáme se do toho?
Počkej, hořčici nebo kečup?
Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě.
Jenom jsem to vdechnul.
Napij se vody.
Takže ty chceš kečup, já hořčici. Jsem zvědavá, s čím si to dá babbo.
Ahoj, Anet. Děkuju, žes mě vmáčkla dřív, zvlášť v pátek.
Dr. Atluri to chtěl mít co nejdřív.
Cítíš se dobře?
Uvidíme.
Idalie, když ti dám svačinu takhle brzy před večeří,
nebudeš tu večeři jíst.
- Mami! - Babi!
Kopretinko moje!
Co tady děláš?
No…
Co to propána…
Rande.
Jen trošku.
Co je?
Pojďme tancovat.
- Počkej. Co když spadneš? - Tak spadnu.
Chci zase tancovat se svou ženou.
Říkal jsem ti někdy
o tom,
jak spolu Tonino s kozlem chtěli hrát fotbal?
Byl to velký problém, protože kozel měl jen sváteční boty.
- A co udělal? - Nakonec
si půjčil staré kopačky od jednoho bratrance.
Ale kozel má čtyři nohy.
Přesně tak. Takže potřeboval ještě další pár.
Jako dobrý kamarád půjčil Tonino kozlovi svoje boty,
ale když si je kozel zkoušel, byly na jeho kopýtka moc velké.
Kozel byl zdrcený,
ale pak dostali s Toninem nápad.
Hej. Idalia musí jít spát.
Ale babbo to ještě nedovyprávěl.
Ještě pět minut.
Překlad titulků: Veronika Kubíčková