EN NETFLIX-SERIE
18 MÅNEDER SENERE
EFTERÅR 2006
Lino. Må jeg få lidt hjælp?
Jep. Jeg kommer.
Jeg ved ikke, hvad den rette afstand er her, men…
Udsigten er vildt god.
Hvis jeg ikke vidste bedre, ville jeg tro, du udnyttede situationen.
-Nej. -Nej?
Jeg kan ikke bøje mig.
Poverino.
Kan kålen stå stå tæt på salvien?
Ja, far sagde, de giver hinanden næring.
Jeg ringer til ham.
Hallo?
Hej, far.
Hej. Hvordan går det?
Jeg ville ønske, du var her, far. Du er en mester, når det gælder landbrug.
Oliventræet, du beskar?
Det ser godt ud.
-Gør det? -Ja.
Hvad med rosenbuskene?
-Rosenbuskene? -Ja.
Altså…
De kunne være bedre.
Ja.
Vent, en ting til…
Lægen.
-Vi skal derhen i morgen. -Og så er det det, ikke?
-Hvem ved, far. -Tog…
-Tog du dine piller? -Ja, den sidste her til morgen.
Godt.
-Far… -Hvad?
…det må tiden vise.
Jeg har godt nyt.
Canceren er væk. Det hele.
Så det virkede?
Vi skal overvåge det og scanne dig hver tredje til sjette måned, men Lino,
du har ikke cancer.
Du godeste. Så det var det?
-Immunsystemet skal styrkes. -Okay.
Holistiske foranstaltninger såsom akupunktur
og en god diæt…
Jeg kan ikke tro det.
Jeg kan spise en florentinsk steak igen.
-Jeg er målløs. -I har fået en chance til.
Gå ud og lev jeres liv. Det beordrer lægen.
Jeg fandt næsten ikke en babysitter, fordi I sagde det så hurtigt.
-Du skulle have taget ham med. -Nej. Nå, okay. Måske næste gang.
-Hvad vil I to nu? -I burde tage på ferie.
Amy. Lino.
-Hvad er det? -Fra os alle.
Venner…
-Nej, det… -Nej, det er…
Det er for meget.
Nej, det er ej. Ikke med alle dine hospitalsregninger.
Vestlig medicin er en pengefælde.
Vestlig medicin reddede min mands liv. Det vil jeg lige sige.
Det er sandt. Men vi elsker jer, og vi vil gerne hjælpe.
-For Lino og Amy. -For Lino og Amy.
-Vi elsker jer. -Tak, venner.
Gid, jeg kunne skåle, men lægens ordrer.
-Vi gør det for dig. -Skål.
Jeg skal ringe til mine forældre. Jeg har prøvet et par gange, men…
-Nej… -Hvor er billedet?
-Ja, lige her. -Vi skal sikre, det er din baby.
Det ligner hende ikke.
Mor. Jeg fik scanningen, og alt er okay nu.
Hallo?
Mor?
Er du der?
Lino…
Din far gik bort.
Et hjerteanfald.
Men hvordan kan han være død? Vi talte jo i sidste uge, mor.
Det skete i går, mens han arbejdede.
Jeg ringede ikke før, fordi jeg vidste, du skulle scannes.
Jeg ville ikke give dårligt nyt.
Dit helbred er vigtigt, kære Lino.
Han elskede dig, søn.
-Mor, jeg kommer hjem. -Nej.
-Jeg kommer hjem.
Intet kan gøres. Messen er i morgen.
-Hvem tager sig af dig? -At vide du er okay er nok.
Lov mig, du prioriterer dit helbred.
Ja.
Hvad er der?
Han skulle være så stolt af mig.
Det var han.
I sidste ende var han stolt af dig, Lino.
Grazie.
For hvad?
At samle min familie igen.
Jeg er taknemmelig.
-Og ved du hvad? -Hvad?
Jeg vil ikke spilde mere tid i dette liv.
Aldrig igen.
Det vil jeg heller ikke.
Jeg ønsker, vi bliver forældre.
Jeg vil være mor.
-Er det okay? -Lad os gøre det.
Desværre er din og Linos situation ikke optimal.
Jeg gik ud fra, vi bare lavede kunstig befrugtning,
eftersom vi gemte Linos sæd.
Med en begrænset forsyning
er in vitro-fertilisering jeres bedste chance for en graviditet.
Det er et meget personligt valg,
så tag dig god tid og tænk på, hvad der føles rigtigt.
Og det er, hvis embryoet sætter sig fast.
Men kun sådan kan vi få et biologisk barn.
Hvis det kræver det, amore… Hvad end du ønsker.
Nej.
Det vigtigste for mig er at være mor, ikke at være gravid.
Og når jeg tænker på vores familie,
skal biologi ikke fortælle os, hvem vi kan elske,
og jeg vil ikke have flere læger i vores liv, flere nåle og in vitro.
In vitro skal ikke begynde vores familie.
Tak.
-Virkelig? -Sí.
Familie er mere end blod.
Og jeg vil ikke give noget videre, der senere kan give mit barn problemer.
-Såsom din stædighed? -Nej. Det skal gives videre.
Det er det vigtige.
Jeg har overlevet cancer.
Så jeg skal scannes resten af mit liv.
Men jeg…
Men vi har et brev fra hans onkolog, som er utrolig dygtig,
og der står, at Lino er sund og rask.
Hvis du bare vil give os en chance…
Amy, Lino, jeg værdsætter jeres ærlighed,
men I skal vide, at det ikke er mit valg.
En stor del af hvorfor Kindred Circle skiller sig ud fra andre bureauer er,
at vi har en fødselsmor først-filosofi.
Vi træffer ikke afgørelsen.
Det er barnets biologiske mor, der skal vælge de rette personer.
Det forstår vi.
Og fødselsmødre vælger potentielle forældre af alle mulige grunde.
Jeg kan ikke love jer noget, men jeg kan sige det her:
Tag hjem,
lav en ansøgning, hvor der står, hvem I er som et par.
Vedlæg billeder, breve fra venner. Fortæl jeres historie til hende.
Jeg ved, jeg er partisk som Linos kone, men han vil blive en skøn babbo.
Det betyder "far" i Firenze, hvor vi mødtes.
Fra begyndelsen vidste jeg, at den kvinde skulle være mine børns mor.
Appelsin!
-Grundet det, vi har været igennem… -Det, vi har mistet…
…vil vi værne om barnet som en del af vores familie for evigt.
-Min mand… -Min kone…
…bliver en fantastisk forælder.
Hvordan går det?
FORÅR 2007
Du er så smuk.
Jeg har en brudepige-gave til dig.
Stop med det her, Z.
Jeg fik Frida Kahlo-buksedragten og "Kys Kokken"-forklædet
til en baby, der ikke eksisterer.
Jeg kan ikke lade være. De ting er så søde, så du skal have dem.
-Det ved jeg. -Hvis nu.
Men der er gået måneder, Z.
Du skal ikke give op.
Mor, ingen rynker foran.
-Tak, far. -Jeg arbejder på det.
Sådan. Det er smukt.
-Bare så alle broderierne er lige. -Selvfølgelig.
Det ser så godt ud.
-Hun er her. -Hvem er her?
Barbara fra Kindred Circle ringede. En lille pige.
Mener du det?
Vi skal af sted. Hun udskrives fra hospitalet nu.
Kom så. Af sted med jer.
Det skal du, Amy.
Af sted!
-Forsigtig. -Aspetta. Okay, lad os gå.
-Jeg elsker dig. -I lige måde.
Der er hun. Barbara.
Hej. Vi kom så hurtigt, vi kunne.
Hvad nu? Hvornår kan vi få hende hjem?
-Der er et skridt til først. -Okay.
Faren har afgivet forældremyndigheden, men moren, hun hedder Toni,
hun vil gerne møde jer begge, før hun afgiver sin.
Er der noget galt?
Det er en del af processen. De er unge, nervøse.
Hun skal bare se jer begge i øjnene,
før hun træffer sit livs største beslutning.
-Ja. -Det er også et farvel for hende.
-Ja. -Kom ind.
Okay.
UCLA.
Der er en smuk campus.
Ja.
Vi er glade for, vi kan blive færdige nu.
Jeg føler ikke, jeg er fint nok klædt på.
Undskyld, vi kom fra min søsters bryllup.
-Ja. -Zora.
Ja, hvordan…?
Nå, ja. Undskyld. Jeg…
-Jeg er nervøs. -Det er okay.
Det var en del af det. Hvorfor jeg valgte jer. På grund af jeres familier.
De har fået jer gennem meget.
Jeg vil gerne sige, at jeg har været rask i…
Det er okay.
Da jeg kiggede hende i øjnene…
…vidste jeg, hun skulle opleve den kærlighed, der fik jer gennem
nogle af livets største udfordringer.
Hun skal få et stort liv. Og kærlighed, der holder hende oppe i svære perioder.
En landsby skal opfostre hende.
Hun skal spise godt.
Jeg elsker italiensk mad.
Hvis jeg begynder at græde nu, stopper jeg ikke, så…
Nu skal I møde jeres datter.
-Tak. -Tak.
Hun ligner min bedstemor.
Gør hun?
Hun hedder Rose.
Og jeg tænkte…
Vi overvejer at navngive hende
Idalia.
Det betyder "se solen" på italiensk.
Men Idalia Rose…
-Det lyder… -Det lyder smukt.
Det gør det.
Tak.
Du er en velsignelse. Jeg er magtesløs mod dig.
Amore… det her er vores gode.
Lynn, jeg ville lade dig vælge, hvad Idalia skal kalde dig.
Bedstemor, Nana eller Gigi.
"Gigi" lyder som den sidste pige tilbage i et New Orleans-bordel.
Du, Maxi.
Husker du vores tur til New Orleans i 96?
-Husker du det? -Ja.
"Kald mig Gigi."
-Mor, vær forsigtig, hun græder. -Ja. Undskyld, baby.
-Jeg tager telefonen. -Ja, baby.
Jeg ved det godt.
Hallo?
Hun har stærke lunger. Det er godt.
Ciao, Filomena.
Hvornår er dåben så?
Vi ved ikke med en dåb, i hvert fald ikke lige nu.
Idalia skal finde sin egen tro en dag.
Jeg ved, min søn siger det,
men du må få ham til at indse, hvad der er bedst for alle.
Arbejd lidt på ham. Du må overbevise ham.
Du må tale med ham.
Filomena, sådan fungerer vores ægteskab ikke.
Alle ægteskaber fungerer sådan.
Fint, så lad mit barnebarns sjæl svæve i limbo. Okay?
Nå, farvel så.
Farvel, Filomena.
-Okay. -Ja. Ikke?
Jeg troede, det var min tur nu.
Jeg skal holde hende, Maxine.
Fysisk kontakt for en adoptivforælder er afgørende for at knytte bånd.
At knytte bånd. Okay. Jeg forstår.
Apropos at knytte bånd. Jeg har købt den her til dig.
Se lige din nye Mors Mælk Amningssimulator.
Ja, vent lige. Det, du skal gøre, er,
at du fylder den her op med mælk, så babyen kan sutte via brystvorterne.
Du elsker den, ikke?
Jeg er i kontakt med en vegansk kvinde, der sælger brystmælk online.
Det er ikke en god idé at få kropsvæsker fra internettet.
Så brug modermælkserstatning. Du har aldrig gjort det før, så…
Så er det godt, Lynn.
Jeg har holdt igen angående mange ting.
Og også til brylluppet.
-Vent. -Nej.
Jeg kunne ikke selv få børn.
Det kunne Hershel og jeg ikke. Vi prøvede i den grad.
Men der er hundredvis af måder at være mor på,
og det viser din datter os lige nu.
Ja.
Og det, jeg ville sige, at nu du aldrig havde været igennem det,
ved du måske ikke, hvor fortabt jeg var ved mit første barn.
Anede ikke, hvad jeg lavede.
-Færdig. -Skønt.
Nej, lad mig prøve.
Okay.
Sådan går det, når du møder hende først.
Hun er jo din datter. Det er naturligt, jeg er charmerende.
-Jeg ser til aftensmaden. -Okay.
-Okay… -Lad være.
Hende og jeg skal ordne det, okay?
Godt, nu knytter vi bånd, selv hvis vi begge dør.
Sådan, ja. Idalia, jeg er din mor.
Mor er her.
Ja, nemlig.
Jeg er din mor, Idalia.
Ja.
Jeg ved, hvad du tænker. Kan jeg regne med den kvinde?
Hvis jeg skriger fem timer i træk, kan jeg så knække hende?
Og jeg vil fortælle dig, søde baby,
at du hænger på mig.
Ja.
Okay.
Okay. Jeg er her.
Vær sød mod mig, tøs.
Du er så smuk, Idalia.
Ja, hun er så god til at sove.
Hej hej.
Det er okay.
Er det dr. Atluri?
Okay. Tak, doktor. Tak.
Er det godt?
-Få din kræftfrie numse herover. -Amore, vær sød mod en gammel mand.
Ja.
Hej.
Min kære Idalia.
Mor skal tilbage på arbejde i morgen.
Det betyder,
at vi ikke kan være lige så meget sammen.
Far kan ikke længere gøre det, han elsker så højt.
Og han savner det.
Men han og jeg har en aftale. Jeg tager på arbejde igen,
og I to bruger al tiden sammen fra nu af.
Nogen skal tjene penge til bleer, skat.
Jeg vil savne dig vildt højt.
Okay.
-Værsgo. -Hej.
-Værsgo. -Ciao.
Okay.
-Vi ses. -Ciao.
Ciao.
Ciao, mor.
EFTERÅR 2011
Idalia, mor er hjemme.
Siamo in cucina.
-Hej, skatter. -Så, persille.
Nogle mener, det blot er pynt,
men du og jeg, min kloge datter, ved, det ikke er. Og
stilkene har mere smag, fordi de er tættere på jorden.
Hun er fantastisk. Hun vendte sin første frittata.
Hun er souschef som fireårig.
Gjorde du? Det er utroligt.
Du godeste. Gid, jeg kunne have set det.
Kom tidligere hjem næste gang, mor.
Ja. Jeg skal prøve.
Klør fem.
Så Brigitte er fra klassen?
Nej, det er Delphine. Hun sidder mellem Idalia og Barley.
Var Delphine ikke den, hvis forældre mener,
at musikken the The Backyardigans er for vild.
Nej, det er Olive.
Var Olive ikke fra idræt?
Det er Kale.
Er det en salat eller en skole? Jeg er forvirret.
Okay. Er I klar?
Jeg slukker for lyset.
Kan I lide det?
È bellissimo, amore.
Måske kan du placere ansigter på navnene til sammenskudsgildet.
Okay.
-Det er på torsdag kl. 5. Husker du det? -Hvorfor altid klokken fem?
Med trafikken skal jeg gå fra Watts kl. tre.
Zora ville med sin klasse på tur den dag.
Måske kan du bare forsøge.
Ja, jeg forsøger.
Lad os farve Pinots sko. Det er smukt.
Sidste gang, vi så til Tonino og geden,
klatrede de op ad den her meget store og høje bakke.
-Lino? -Og så… Ja?
-Vi er klar til dig. -Okay.
Jeg er straks tilbage.
Opfør dig godt med Anet, okay?
-Okay. Kom så. -Må jeg se din tegning?
Det er Signore Elefante. Hvor sød.
Husker du, hvor vi kom til? Tonino og geden?
Fra toppen af bakken kunne de se hele Sicilien.
Og geden, fordi den spiste så mange grøntsager, blev grøn.
-Så sagde frøen… -"Stop med at abe efter, fjollede ged."
-Okay, nu skal du i seng. -Åh nej.
Vær med, amore.
Hvad sker der så?
Altså,
I næste øjeblik spiser geden en gulerod og stopper med at være grøn.
Men det ville ikke ske i virkeligheden.
Tonino havde forbudt gulerødder i kongeriget.
Ikke sandt?
Selvfølgelig gjorde han det.
Nu skal du få noget søvn. Godnat. Un bacio a mamà.
-Du kunne ikke lide historien. -Den var fin.
Den gav ingen mening, men den var da okay.
Godt. Mine børn er taget hjem. Amy, hvad er der?
Jeg er et monster, ikke?
Hvem vil ikke have, at deres barn er tæt med faren?
Og jeg burde ikke være jaloux, men jeg føler mig så…
Jeg føler mig så ude af trit med dem. Det ene øjeblik er hun en baby,
så skal hun på college, og så går jeg glip af alt.
Okay, sæt farten ned.
Du sprang hendes vilde teenageår over,
og jeg vil vildt gerne se dig få modstand efter alle de skøre ting, du havde gang i.
Jeg var en engel.
Kan hun lide ham mere end mig?
De laver mad sammen, der har deres egne hemmelige historier.
Han prøver at lære hende siciliansk. Så får de deres eget sprog.
Det ønsker jeg, at de får. Virkelig.
Lino burde få mere tid sammen med hende, fordi han…
Han burde få… Han behøver mere tid sammen med hende.
Fordi…
Canceren kan vende tilbage.
Den er væk, men ikke væk,
og den er her stadig her hos os og tager ting fra os.
Han kan ikke arbejde, så jeg går glip af hendes liv, og jeg hader det.
Jeg hader, hvad cancer har gjort mod vores ægteskab og også mod mig.
Jeg hader at være en mor, der er jaloux på sin mand
og historien om en skide ged, Zora.
En ged.
Jeg er træt af at misse hendes liv.
Så lad være. I det mindste ikke i dag. Af sted.
Af sted. Jeg kan rydde op her. Tag til sammenskudsgildet.
Intet siger moderlig kærlighed som
at spise mad fra folks køkkener, du ikke kender.
Jeg er hjemme.
Lino, du er fantastisk.
Amore, sikke en overraskelse.
Ja, det er det.
-Hej. Jeg er Amy. -Brigitte.
Var I ikke fire?
Nej, hendes datter Delphine er fire og går på skolen. Brigitte er hendes mor.
Pigerne leger derinde, Lino.
-Hej, er du en ny forælder? -Hej.
Nej, hun er Amy.
Din kone. Wow. Vi spekulerede over jeres historie.
Det er godt endelig at møde dig. Noget at drikke?
Vi laver sodavand med vodka.
-Klokken er 15.30. -Normalt om tirsdage, men…
Jeg hjælper Lino med hans ret til sammenskudsgildet i aften.
Han er kok og skal ikke bruge den, men…
Brigitte lærer italiensk madlavning. Hun er fransk.
Forresten. Værsgo. Undskyld.
Persille fra vores have. Det er ikke som dine franske urter.
Undervurder dem ikke. Nyd det.
-Uden dig var jeg fortabt. -Ved du hvad?
Jeg hører et af dine børn græde. Måske faldt hun og slog hovedet.
-Ja, I burde se til dem. -Okay.
-Hvorfor gav du hende persille? -Hvad?
Brigitte. Du gav hende persille fra vores have.
Ja, du ved, hvor vigtigt persille er i siciliansk mad.
Hun er selv en dygtig kok. Fransk mad.
-Men hun er stadig god… -Okay, men jeg plantede persillen.
Det ved jeg godt.
-Hvad nu? Du bruger ikke køkkenet. -Det er min persille, Lino.
Hun fik en lille smule. Jeg ved ikke, hvor det…
Hvor kommer det fra?
Jeg synes bare, at planter jeg noget,
så skal du først tænke på mig, før du giver det væk.
Mor, hvorfor råber du?
Bare rolig.
Hey.
-Faldt hun fint i søvn? -Ja.
-Hun gik ud som et lys. -Tak. Du kan sætte den på bordet.
-Amore? -Ja?
-Mig og Brigitte er venner. -Jeg kan se, når folk flirter.
Det ville jeg aldrig gøre. Mit hjerte er dit og kun dit.
Det er ikke kun det med Brigitte.
Du kender til Idalias liv på en måde, jeg ikke gør, og så føler jeg mig…
…som en dårlig mor.
Jeg misunder det, I har.
Amy, jeg elsker at være herhjemme med min datter.
Men jeg misunder det, du har. Du forstår ikke, hvad jeg kæmper med.
Jeg er en kok, som ikke kan tjene på at lave mad for folk.
Okay?
Sådan forestillede jeg heller ikke mit liv.
-Okay. -Okay.
Hvad gør vi ved det?
For jeg er ikke lykkelig.
Jeg er ikke… Jeg er ikke lykkelig.
Nej, nej.
Nej, det er okay.
Det er okay, hør.
Okay, Brigitte gav mig en idé.
Nej, jeg mener det, amore.
Jeg skal lave et madkursus.
Jeg ville elske at stå i et professionelt køkken igen.
Vi kunne bruge pengene. Jeg kan tale med Antonio om at skrue ned.
Så fik jeg mere tid med Idalia, og…
Jeg kan male mere.
Jeg vil have mere tid til min kunst og os, fordi jeg savner os.
Det gør jeg.
Men Brigitte skal ikke med til det skide kursus. Jeg mener det.
-Forstår du mig? -Okay, det er en aftale.
Og jeg må bede om en tjeneste til.
Hvad som helst, elskede.
Forklar historien med Tonino og den skide ged.
-For jeg forstår den ikke. -Okay.
FORÅR 2014
Hej!
-Mor! -Hej.
Hvordan går det? Tak, Sharon. Mit seneste værk er godt på vej.
Hun lavede jordbærcrepes til os.
-Idalia er altid velkommen. -Tak. Vi ses.
Hvordan har anden klasses klogeste pige det?
Godt. Vi lærte, at sommerfugle smager med deres fødder.
Nej da.
Vil du få beskidte hænder med mig?
Kom med.
Så,
basilikummens sødme
minder os om, at de delikate smage kan være de stærkeste.
Lad mig.
-Lav en nederdel. -Okay.
-Nej, gul. -Fint.
Signore Elefante spiser al salaten.
Hej.
Og værsgo.
-Corndogs? -Ja.
Så mange kurser i denne uge.
Jeg arbejder trods alt. Igen. Og jeg bliver træt.
-Velbekomme. -Skal vi spise?
Vent, sennep eller ketchup?
Er du okay?
Jeg har det fint. Jeg fik det galt i halsen.
Drik noget vand.
Du prøver ketchup, jeg prøver den med sennep. Hvad mon Babbo foretrækker?
Hej, Anet. Tak, fordi jeg kunne få en tidlig tid, især på en fredag.
Dr. Atluri ville hurtigt se dig.
Har du det okay?
Vi får se.
Hvis du får den snack så tæt på aftensmad, spiser du ikke noget til aftensmad.
-Mor! -Mormor!
Smørblomst!
-Hvad laver du her? -Tja…
-Amore, hvad i alverden…? -Date-aften.
Bare en smule til.
Hvad?
Lad os danse.
Vent.
-Hvad hvis du falder? -Så falder jeg.
Jeg vil danse med min kone igen.
Har jeg fortalt dig om dengang,
hvor Tonino og geden ville spille fodbold?
Der var et stort problem, for geden havde kun laksko.
-Hvad gjorde geden? -Tja, geden
kunne låne nogle gamle fodboldstøvler af sin fætter.
-Men geden har fire fødder. -Netop. Så han skulle bruge et par til.
Tonino lod geden låne sine fodboldstøvler,
men da geden prøvede Toninos støvler, var de for store til dens hove.
Geden var sønderknust,
men så fik han og Tonino en idé.
Hej. Idalia skal sove.
Men babbo fortalte ikke historien færdig.
Fem minutter til, amore.
Tekster af: Niels M. R. Jensen