EN NETFLIX-SERIE
18 MÅNADER SENARE
HÖSTEN 2006
Lino. Kan jag få lite hjälp?
Jepp. Jag kommer.
Jag vet inte hur jag ska placera dem här, men…
Utsikten är så fin.
Om jag inte visste bättre
skulle jag tro att du utnyttjade situationen.
-Nej. -Inte?
Jag kan inte böja knäet.
Poverino.
Kan vi plantera kålen så nära salvian?
Ja, då ger de varandra näring, sa pappa.
Jag ringer honom.
Hallå?
Hej, pappa.
Du. Hur är det?
Jag önskar att du var här, pappa. Du är en mästare när det gäller odling.
Olivträdet du beskar?
Det ser bra ut.
-Gör det? -Ja.
Och rosbuskarna?
-Rosbuskarna? -Ja.
Tja…
De kunde vara bättre.
Ja.
Och en sak till…
Läkaren.
-Vi ska träffa honom i morgon. -Och sen är det slut?
Vem vet, pappa?
Den…
-Tog du dina piller? -Ja, jag tog det sista i morse.
Bra.
-Pappa… -Ja?
Det får tiden utvisa.
Jag har goda nyheter.
Cancern är borta. All.
Så det funkade?
Vi måste röntga var tredje till sjätte månad, men Lino,
du har inte cancer.
Åh, herregud. Är det över?
Ni måste bygga upp immunförsvaret.
Om ni bara visste hur mycket akupunktur
och bra kost…
Helt otroligt.
Jag kan äta florentinsk biff igen.
-Jag vet inte vad jag ska säga. -Det är en andra chans.
Gå ut och lev livet.
Läkarens order.
Jag hann nästan inte hitta en barnvakt eftersom det kom så snabbt på.
Du borde tagit med honom.
Inte? Okej. Nästa gång, kanske?
-Vad ska ni göra nu? -Ni borde ta semester.
Amy. Lino.
-Vad är det? -Från oss alla.
Hörrni…
-Nej, det är… -Det är…
Det är för mycket.
Nej, inte med alla era sjukhusräkningar.
Och västerländsk medicin är en bluff.
Västerländsk medicin räddade min mans liv. Jag vill bara säga det.
Det är sant. Men vi älskar er,
och vi vill hjälpa er.
För Lino och Amy.
Vi älskar er.
Tack.
Jag vill också skåla, men läkarens order.
-Vi fixar det. -Tack.
Jag ska ringa mina föräldrar.
Jag har ringt ett par gånger, men…
-Ingen fara. -Var är bilden?
-Den är här. -Vi kollar att det är ditt barn.
Det ser inte ut som hon.
Mamma. Jag var på röntgen
och det är borta nu.
Hallå?
Mamma?
Är du där?
Lino…
Din far har gått bort.
Hjärtattack.
Hur kan han vara död?
Vi pratade förra veckan, mamma.
Det hände igår medan han jobbade.
Jag ringde inte eftersom jag visste att du hade röntgen.
Jag ville inte ge dig beskedet.
Din hälsa är viktig, min kära Lino.
Han älskade dig.
-Mamma, jag kommer hem. -Nej.
-Jag kommer hem.
Det finns inget att göra. Mässan är imorgon.
Vem tar hand om dig?
Att veta att du är okej räcker för mig.
Lova att du prioriterar din hälsa.
Ja.
Vad är det?
Jag ville att han skulle vara stolt över mig.
Det var han.
Han var så stolt över dig, Lino.
Grazie.
För vad?
För att du förde samman min familj.
Jag är tacksam.
-Vet du vad? -Vad?
Jag vill inte slösa mer tid i livet.
Aldrig mer.
Jag vill inte heller ödsla tid.
Jag vill att vi ska bli föräldrar.
Jag vill bli mamma.
Är det okej?
Ja.
Vi gör det.
Er situation är tyvärr inte optimal.
Jag antog att vi skulle göra insemination,
vi sparade Linos sperma.
Tillgången är begränsad,
så er bästa chans till en fullgången graviditet är med IVF.
Det här är ett personligt val,
så ta tid på er och tänk på vad som känns rätt.
Det är om embryot inte stöts bort.
Men det är enda sättet att få ett biologiskt barn.
Om det är vad som krävs, vad du än vill.
Nej.
Det viktigaste för mig är att vara mamma, inte vara gravid.
När jag tänker på att bilda familj,
så är det inte biologin som avgör vem vi kan älska.
Och jag vill varken ha fler läkare, sprutor eller provrör.
Jag vill inte göra en provrörsbehandling.
Tack.
-Verkligen? -Sì.
Familj är mer än blod.
Och jag vill inte föra vidare något
som kan orsaka problem för mitt barn.
Som din envishet?
Den insisterar jag på att föra vidare.
Det är en viktig del.
Jag är en canceröverlevare.
Jag kommer att röntgas resten av livet.
Men jag…
Vi har ett brev från hans onkolog som är ledande inom området,
och det friskförklarar Lino.
Om ni kan ge oss en chans…
Amy, Lino, jag uppskattar er ärlighet,
men ni ska veta att det inte är mitt beslut.
En stor skillnad mellan Kindred Circle och de andra förmedlingarna
är vår "biologiska mamman först"-filosofi.
Vi fattar inte beslutet.
Det är upp till barnets biologiska mamma att avgöra vem som passar.
Vi förstår.
Och mammorna väljer blivande föräldrar av alla möjliga skäl.
Jag lovar ingenting, men jag erbjuder er detta:
Åk hem,
skriv en ansökan som fångar vilka ni är som ett par.
Ta med bilder, brev från vänner. Berätta er historia för henne.
Jag är partisk eftersom jag är Linos fru, men han kommer att bli en bra babbo.
Så säger man "pappa" i Florens, där vi träffades.
Jag visste direkt att jag ville att hon skulle bli mamma till mina barn.
Le!
Det vi har gått igenom…
Det vi har förlorat…
…gör att vi kommer att älska barnet som en del av vår familj.
Min make…
Min fru
…blir en fantastisk förälder.
Hur är det?
VÅREN 2007
Du är vacker.
Jag köpte
en brudtärnepresent till dig.
Du måste sluta med det här.
Jag har redan fått en Frida Kahlo-onesie och "Pussa kocken"-förklädet
till en bebis… som inte finns än.
Jag kan inte låta bli när jag ser sakerna.
De är så söta, jag vill att du ska ha dem.
-Jag vet. -I fall att.
Men det har gått månader nu.
Du får inte ge upp.
Se till att den inte är skrynklig.
-Tack, pappa. -Jag jobbar på det.
Så, Maxine. Vackert.
-Broderierna måste vara raka. -Självklart.
Fantastiskt.
-Hon är här. -Vem är här?
Barbara från Kindred Circle ringde. Det blev en flicka.
Allvarligt?
Vi måste åka. Hon skrivs ut från sjukhuset nu.
Åk. Ni måste åka. Iväg med er.
Du måste, Amy.
Gå!
-Försiktigt. -Aspetta. Okej, nu åker vi.
-Jag älskar dig. -Och jag dig.
Där är hon. Barbara.
Hej. Vi kom så fort vi kunde.
Hur mår hon? När får vi ta hem henne?
Det är ett steg kvar innan ni kan ta hem henne.
Pappan har skrivit över sina föräldrarättigheter men mamman,
hon heter Toni,
hon vill träffa er båda innan hon gör det.
Är nåt fel?
Det är en del av processen. De är unga, oroliga.
Hon behöver nog bara se er i ögonen
innan hon fattar sitt livs största beslut.
Ja.
För henne är det ett farväl.
-Ja. -Kom in.
Okej.
UCLA.
Det har ett vackert campus.
Ja.
Vi är glada… att vi kan gå klart nu.
Jag känner mig… för enkelt klädd.
Vi kom direkt från min systers bröllop.
-Ja. -Zora.
Ja, hur…
Ja. Förlåt. Jag är…
-Jag är nervös. -Det är okej.
Det var en av anledningarna till att jag valde er.
Era familjer.
De har hjälpt er igenom mycket.
Jag vill säga att… Jag har varit frisk…
Det är okej.
När jag såg in i hennes ögon…
…visste jag att jag önskade henne samma kärlek som hjälpt er igenom
livets stora utmaningar.
Jag önskar henne ett stort liv.
Kärlek som bär henne när det blir jobbigt.
Att hon ska ha många omkring sig.
Att hon ska få bra mat.
Jag älskar italiensk mat.
Om jag börjar gråta nu kommer jag aldrig att sluta, så…
Det är dags att träffa er dotter.
-Tack. -Tack.
Hon ser ut som min mormor.
Gör hon?
Hon heter Rose.
Och jag tänkte…
Vi tänker döpa henne till…
…Idalia.
Det betyder "skåda solen" på italienska.
Men vet du vad, Idalia Rose…
-Det låter… -Vackert.
Ja.
Tack.
Du är en välsignelse. Jag är maktlös mot dig.
Amore… Det här är vårt underverk.
Lynn, jag ville låta dig välja vad Idalia ska kalla dig.
Mormor, Nana eller Gigi.
"Gigi" låter som den sista tjejen som är kvar när lyset tänds
på en bordell i New Orleans.
-Maxi. -Mm-hm?
Kommer du ihåg vår resa till Big Easy 1996?
-Minns du den? -Ja.
"Kalla mig Gigi."
Mamma, kan du…
-Försiktig, hon har gråtit. -Ja. Förlåt.
-Okej, jag ska svara. -Förlåt, älskling.
Jag vet.
Hallå?
Hon har starka lungor. Det är bra.
Ciao, Filomena.
Så när är dopet?
Vi vet inte om vi ska ha nåt dop, i alla fall inte just nu.
Vi vill att Idalia ska hitta sin egen tro en dag.
Min son säger det,
men du måste få honom att förstå vad som är bäst för alla.
Man måste bearbeta dem lite. Du måste övertyga honom.
Prata med honom.
Filomena, vårt äktenskap fungerar inte så.
Alla äktenskap fungerar så.
Okej, låt mitt barnbarns själ sväva i limbo då. Okej?
Farväl då.
Hej då, Filomena.
-Okej. -Ja.
Jag trodde att det var min tur.
Jag måste hålla henne, Maxine.
Fysisk kontakt med en adoptivförälder är avgörande för anknytningen.
Anknytningen. Okej. Jag förstår.
På tal om det. Jag har det här till dig.
Kolla in din nya bröstmjölkssimulator.
Jag vet. Så här gör man:
man fyller den med mjölk så barnet kan suga genom bröstvårtorna.
Visst är den fantastisk? Och,
jag har kontakt med en vegan i Bay Area som säljer bröstmjölk på nätet.
Det är ingen bra idé att köpa kroppsvätskor på internet.
Man kan använda ersättning. Du har aldrig gjort det här förut, så…
Det räcker, Lynn.
Nu räcker det.
Jag har hållit tyst om en massa saker.
Jag höll tyst på bröllopet.
-Vänta. -Nej.
Nej, jag kunde inte få egna barn.
Hershel och jag kunde inte få barn. Vi försökte verkligen.
Men det finns hundra sätt att bli mamma på,
och din dotter visar oss det just nu.
Ja.
Jag tänkte säga att eftersom du aldrig gjort det här…
…så vet du inte hur vilsen jag kände mig när jag fick barn.
Jag visste inte vad jag gjorde.
Klart.
Fantastiskt.
Nej, låt mig försöka.
Okej.
Det är för att du träffade henne först.
Hon är ju din dotter trots allt. Hon faller för min charm.
-Jag ska kolla till maten. -Okej.
-Okej… -Låt bli.
Vi måste lösa det här, hon och jag.
Vi ska knyta an, även om det tar kål på oss båda.
Ja, Idalia, jag är din mamma.
Mamma är här.
Ja, det stämmer.
Jag är din mamma, Idalia.
Ja.
Jag vet vad du tänker. Kan jag lita på den här kvinnan?
Om jag skriker fem timmar i sträck,
knäcker jag henne då?
Och jag kan meddela dig, hjärtat,
att du är fast med mig.
Ja.
Okej.
Okej. Jag är här.
Ta det lugnt.
Du är så vacker, Idalia.
Jag vet, och hon sover så bra.
Hej då.
Åh. Det är okej.
Är det dr Atluri?
Okej. Tack. Tack.
Är det bra?
Jösses…
Kom hit med din cancerfria kropp.
Förbarma dig över en gammal man.
Ja.
Hej.
Min kära Idalia.
Mamma måste börja jobba igen imorgon.
Det innebär
att jag inte kan vara med dig lika mycket.
Pappa kan inte göra det han älskar längre.
Och han saknar det.
Men vi har ett avtal.
Jag börjar jobba igen
och du och han tillbringar all tid tillsammans.
Nån måste betala för dina Pampers.
Jag kommer att sakna dig så.
Okej.
-Varsågod. -Hej.
-Varsågod. -Ciao.
Okej.
-Okej, hej då. -Ciao.
Ciao.
Ciao, mamma.
HÖSTEN 2011
Idalia, mamma är hemma.
Siamo i cucina.
Hej, älskling.
Så,
persilja.
Vissa tror att det är garnering,
men du och jag, min smarta dotter, vet att det inte är det.
Stjälkarna har mer smak eftersom de är närmare jorden.
Hon är fantastisk. Hon vände precis sin första frittata.
Vid fyra års ålder är hon souschef.
Gjorde du? Det är otroligt.
Herregud. Jag önskar att jag kunde ha sett den.
Kom hem tidigare nästa gång, mamma.
Ja. Jag ska försöka.
Hit med kardan.
Går Brigitte i hennes klass?
Nej, det är Delphine.
Hon har skåp mellan Idalia och Barley.
Delphines föräldrar är väl de som tycker att musiken i The Backyardigans är vågad.
Nej, det är Olive.
Jag trodde att Olive gick på gymnastiken.
Det är Kale.
Är det en sallad eller en skola?
Jag är förvirrad.
Okej. Är ni redo?
Jag släcker alla lampor.
Tycker du om det?
È bellissimo, amore.
Du kanske kan få ansikten till namnen på skolans knytkalas.
Okej.
Det är på torsdag klockan 17.00. Minns du det?
Varför alltid klockan 17.00?
Jag måste åka från Watts klockan 15.00 för att hinna.
Zora vill komma på besök med sin klass då.
Mm-hm. Du kanske kan försöka.
Ja, jag ska försöka.
Vi färglägger Pinots skor. Vackert.
Sist vi lämnade Tonino och geten
klättrade de uppför en stor och hög kulle.
-Lino? -Och sen… Ja?
Det är din tur.
Okej.
Jag är strax tillbaka.
Var snäll mot Anet, okej?
Okej. Nu går vi.
Får jag se?
Det är Herr Elefant. Visst är han söt.
Minns du var vi slutade läsa? Tonino och geten?
Från kullens topp kunde de se hela Sicilien.
Och geten, efter att ha ätit så många grönsaker, blev grön.
Och sen sa grodan…
"Sluta härma mig, dumma get."
Okej, det är dags för er att sova.
-Åh, nej. -Jo.
Var med oss.
Vad hände sen?
Eh…
Tja,
geten äter en morot och han slutar vara grön.
Det skulle inte hända.
Tonino hade förbjudit morötter i kungariket.
-Mm. -Eller hur?
Självklart hade han gjort det.
Det är dags för dig att sova lite. God natt. Un bacio a mamà.
-Du gillade inte berättelsen. -Den var okej.
Den var inte logisk, men den var okej.
Okej. Nu är ungarna borta. Amy, vad är det?
Jag är ett monster.
Vem vill inte att barnet ska vara nära sin pappa?
Och jag borde inte vara svartsjuk, men jag känner mig…
Jag känner mig ur fas med dem. Ena stunden är hon en bebis,
nästa går hon på college och sen missar jag allt.
Okej. Lugna dig.
Du hoppade över de vilda tonåren,
där jag längtar efter att du ska få igen
för allt galet du gjorde.
Jag var en ängel.
Gillar hon honom mer än mig?
De lagar mat tillsammans, de har sina egna hemliga historier.
Han lär henne sicilianska.
Snart har de sitt eget språk.
Jag vill att de ska ha det. Det gör jag.
Lino borde få mer tid med henne för han…
Det borde han. Han behöver mer tid med henne.
För…
Cancern kan komma tillbaka.
Den är borta, men ändå inte.
Den är fortfarande här och den tar allt från oss.
Eftersom han inte kan jobba missar jag allt och jag hatar det.
Jag hatar vad cancer har gjort med oss och jag hatar vad den har gjort med mig.
Jag hatar att vara en mamma som är avundsjuk på sin make
och berättelsen om en jävla get, Zora.
En get.
Jag är trött på att missa hennes liv.
Gör inte det då. Inte idag, i alla fall.
Gå nu.
Åk. Jag kan fixa allt det här.
Åk till knytkalaset.
Inget säger moderlig kärlek som
att äta mat tillagad av främlingar.
Jag är hemma.
Lino, du är fantastisk.
Amore, vilken överraskning.
Ja, det är det.
Hej. Jag heter Amy.
Brigitte.
Jag trodde att du var fyra.
Delphine, hennes dotter, är fyra och går på Idalias skola.
Brigitte är hennes mamma.
Tjejerna mår bra, Lino.
-Hej, är du en ny förälder? -Hej.
Nej, det är Amy.
Din fru. Wow. Vi undrade hur det låg till.
Trevligt att äntligen träffas. Vill du ha nåt att dricka?
Vi kör vodkadrinkar.
-Klockan är 15.30. -Vi brukar köra på tisdagar, men…
Jag hjälper Lino med hans rätt till knytkalaset i kväll.
Han är kock, han behöver ingen hjälp.
Brigitte lär sig italiensk matlagning. Hon är fransk.
Förresten, här. Ursäkta.
Persilja från vår trädgård. Det här är inte som dina franska örter.
Underskatta inte det. Njut.
-Vad skulle jag göra utan dig? -Vet du vad?
Jag hör ett av barnen gråta. Nån kan ha ramlat och slagit i huvudet.
-Ni borde gå och kolla. -Åh, okej.
Varför gav du henne persilja?
Va?
Brigitte.
Du gav henne vår persilja.
Ja. Du vet hur viktig persilja är i siciliansk mat.
Hon är duktig på att laga mat. Fransk mat.
-Men hon är ändå duktig… -Okej, men jag planterade persiljan.
Jag vet.
Men du använder ju inte ens köket.
Det är min persilja, Lino.
Okej. Jag gav henne en liten kvist. Jag vet inte…
Vad handlar det här om?
Jag tycker att om jag planterar nåt,
så du borde tänka på mig innan du ger bort det.
Mamma, varför skriker du?
Det är okej, ingen fara.
Du.
-Somnade hon? -Ja.
Hon… slocknade.
Tack. Ställ den på bordet.
Amore…
Ja?
-Jag och Brigitte är bara vänner. -Jag vet hur flörtande ser ut.
Det skulle jag aldrig göra. Amore, mitt hjärta tillhör dig.
Det är inte bara Brigitte-grejen.
Du känner till Idalias liv på ett sätt som jag inte gör, och jag känner mig…
Jag känner mig som en dålig mamma.
Jag avundas det ni har.
Amy,
jag älskar att vara hemma med min dotter.
Men jag avundas det du har.
Du förstår inte vad jag kämpar med.
Jag är en kock som inte kan arbeta med att laga mat åt människor.
Okej?
Det var inte så här mitt liv skulle bli.
-Okej. -Okej.
Vad ska vi göra åt det?
För jag inte är lycklig.
Jag är inte…
Jag är inte lycklig.
Nej.
Nej, det är okej.
Det är okej.
Okej, Brigitte gav mig en idé.
Nej, jag menar allvar.
Jag borde dra igång en matlagningskurs.
Jag vill gärna jobba i ett professionellt kök igen.
Vi behöver extrapengarna.
Jag kan be Antonio om att gå ner i tid.
Det ger mig mer tid med Idalia, och…
Jag skulle hinna måla.
Jag vill ha mer tid för min konst och för oss,
för jag saknar oss.
Det gör jag.
Men Brigitte ska inte gå den jävla kursen. Jag menar det.
-Förstår du mig? -Okej.
Jag måste be dig om en tjänst till.
Vad som helst, min kära.
Kan du förklara historien med Tonino och den jävla geten?
-Jag förstår den inte. -Okej.
VÅREN 2014
Hej!
-Mamma! -Hej.
Hur mår du? Tack, Sharon. Jag är snart klar med målningen.
Hon gjorde jordgubbscrêpes till oss.
Idalia är alltid välkommen.
Tack. Hej då.
Hur är det med den smartaste tjejen i tvåan?
Bra. Vi lärde oss att fjärilar känner smak med fötterna.
Lägg av.
Vill du smutsa ner dig ihop med mig?
Kom igen.
Så,
basilikans sötma
påminner oss om att de milda smakerna kan vara de starkaste.
Här.
-Gör det till en kjol. -Okej.
-Nej, gul. -Okej.
Herr Elefant äter upp all sallad.
Hej.
Varsågoda.
Corndogs?
Ja.
Så många lektioner den här veckan.
Jag är trots allt en arbetande man.
Jag blir trött.
-Varsågoda. -Ska vi hugga in?
Senap eller ketchup?
Mår du bra?
Babbo?
Det är lugnt.
Jag satte i vrångstrupen.
Drick lite vatten.
Du tar ketchup, jag tar senap. Jag undrar vad Babbo äter den med.
Hej. Tack för att du fick in mig tidigt, särskilt på en fredag.
Dr Atluri ville få det gjort omgående.
Mår du bra?
Vi får se.
Idalia, om du äter nåt så nära inpå maten
så orkar du inte med middagen.
-Mamma! -Mormor!
Gullunge!
Vad gör du här?
Tja…
Amore, vad i hela världen…
Dejtkväll.
Bara lite till.
Vad då?
Vi dansar.
Vänta.
-Tänk om du faller? -Då faller jag.
Jag vill dansa med min fru igen.
Har jag berättat
om den gången
då Tonino och geten ville spela fotboll?
Det fanns ett stort problem: geten hade bara finskor.
-Vad gjorde geten? -Tja, geten
fick låna ett par fotbollsskor av en kusin.
Geten har fyra fötter.
Exakt. Så han behövde ett par skor till.
Tonino lät geten låna hans fotbollsskor,
men när geten provade Toninos fotbollsskor var de för stora för hans hovar.
Geten var förkrossad,
men sen fick han och Tonino en idé.
Hörrni. Idalia måste sova.
Babbo har inte berättat klart historien.
Fem minuter till, amore.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth