EN NETFLIX-SERIE
Jeg har vært sliten.
Og med denne hosten,
mente dr. Atluri at jeg burde skannes tidlig.
Når får du resultatene?
På mandag.
Det er fredag kveld.
Hvorfor sa du ingenting?
Jeg ville ikke bekymre deg.
Jeg har tatt tidlige skanninger uten at det har vært noe før.
-Det blir ikke annerledes. -Det er helt annerledes.
Vi har et barn nå.
Det er et mirakel at vi overvant det en gang, at vi fikk sju gode år.
Vi lever på nåde, Lino.
Vi overvant det én gang.
Vi kan gjøre det igjen.
Visst faen.
Kom igjen, babbo! Jeg vil sykle!
Amunì? Siciliano, brava!
Burde du ikke hvile?
Det går bra.
Hvor er Idalias…
Hvorfor må vi ta dette nå?
-Jeg er klar, mamma. -Det vet jeg.
Jeg tror mamma vil at jeg skal bruke denne.
Ok.
Ja.
-La meg hjelpe. -Det går bra.
Kreften er tilbake og har spredt seg til lungene.
Ikke bra, men det er lite og ser ikke ut til å vokse raskt.
Vi har tid?
-Jeg kan delta i den kliniske studien? -Ikke lenger kvalifisert.
I årene du har vært frisk har det kommet nye legemidler.
Som Votrient. Lino kan være en kandidat.
Jeg så også at de testet flere ifosfamid-behandlinger
sammen med andre medisiner.
Med tanke på at Lino har vært kreftfri så lenge,
kan det være en mulighet.
Jeg ser at du er i god form, Lino.
Fordi du er ung og sterk, tror jeg det finnes gode muligheter.
Når kan han begynne?
Vi har fortellerstund i morgen. Kan jeg ta med signore Elefante?
Ingen i klassen har møtt en elefant som snakker siciliansk.
Det kan du. Men tante Zora henter deg etter skolen i morgen.
Faktisk blir timeplanen din litt annerledes en stund.
Ok.
Skal du ikke ha iskrem?
Nei, ikke i dag.
Idalia, husker du at vi sa
at babbo hadde kreft før du ble født, men at det gikk over?
Babbo trenger mer medisin nå.
På grunn av beinet?
På en måte.
Lager babbo fortsatt lunsj?
Hva tror du?
Hei. Mamma og babbo er ikke redde.
Stemmer.
Og mens legene er opptatt med å gjøre babbo bedre,
passer jeg skolekalenderen, så alt blir som før.
Du tar over fra mamma etter jobb på mandager, tirsdager og torsdager.
Ok.
Jeg kan ta fredager. Ja, jeg mailer Idalias lærere nå.
Ok. Ja.
Ja. Hun trenger all støtten hun kan få.
Jeg vet ikke, Z. Hun er sju. Hun har visst om skanningene hele tiden.
Men dette er annerledes.
Ja, du har rett.
Det går bra.
-Skal jeg ta det? -Nei.
Jeg lovet henne en frukt å rulle.
Som vennene har.
Så…
Det går bra. Skal vi gå gjennom neste ukes timeplan?
Ja.
Du hadde rett.
Hva?
Det var feil farge å trekke den med.
Hvordan kan noen kalle det ecru?
Jeg sa at den ville bli gul.
Idalia, vi må dra!
Ok.
Kom igjen.
Pust inn og tell til sju.
Seks, fem, fire, tre…
Vaktskifte. Torturen er over, Lino…
…to, én.
Og pust ut.
-Flott. -Ja.
Vi skaper plass til indre ro.
Ja. Jeg har hatt litt angst, og å meditere med moren din hjelper.
-Takk, Lynn. -Bare hyggelig. Ikke le.
Glad i deg, mamma.
Mer glad i deg.
Hei. Jeg kom akkurat.
Er alt i orden?
Har han spist?
Si til min spionerende kone at jeg har spist.
Lino ber deg slutte å plage ham.
Hvordan ser han ut?
Kjekk som alltid. Det går fint.
Ok.
Vi sees hjemme. Og takk, Z.
Ha det.
Har du begynt å meditere?
Ja. Når jeg ikke får ro i hjernen.
Det er vanskeligere nå, Z. På grunn av Idalia.
Jeg er redd for hvordan det påvirker henne.
Lino,
Idalia er verdens heldigste jente som har deg som far.
Jeg håper jeg en dag blir en like god forelder som deg.
Hvor god er jeg nå?
Full av alle disse kjemikaliene, sittende i en stol hele dagen.
Jeg vil vise henne så mye.
Ta henne med til Sicilia.
Jeg vil lære henne oppskriften på caponata.
Jeg vil se henne få et godt liv.
Takk.
For hva?
For denne kampen.
Vi vil ha deg her så lenge som mulig, koste hva det koste vil.
Det er et helvete. Men vi er glad for å ha deg her.
Undertøy? Og Atluri lar deg selge det på kreftmottaket?
Ja.
Jeg beundrer innsatsen.
Lino? Se på meg.
Lino? Anet, vi trenger en båre her.
-Bli hos meg. -Hva er det? Hva skjer?
Høy feber. Han må på sykehuset Båre! Lino, bli hos meg.
Løft på fire, tre, to, én.
-Gi meg den. -Hvorfor er han helt slapp?
Oksygen. Vekk fra døra.
Zora.
-Hvem henter Idalia? -Preston.
-Mamma er på vei til deg. -Ok. Hva skjedde?
Jeg vet ikke.
Alt var fint, så plutselig hadde de is på ham.
-Ok.
Jeg skal til deg for å hjelpe med Idalia.
Ja. Greit.
Ok…
-Et kvarter for en latte? -Jeg er her.
Aldri nok baristaer. Og alltid tomme for soyamelk.
Beklager, hvem er du?
Dr. Halsey, spesialist i infeksjonssykdommer.
Infeksjonssykdom? Han har kreft.
Bare familie.
Jeg er familien. Hans kone.
Kun en sjekk. Mannen din kan ha en infeksjon.
Hvorfor sover han?
Diagrammet sier at han har fått angstdempende medisiner.
Av hvem?
Ansvarlig lege, dr. Smith.
Endokrinologen bestilte ultralyd.
-Hvorfor endokrinolog? -Vi tar tester.
Ok, hvor er dr. Atluri?
Ansvarlig lege og onkolog kommer etter rundene.
Det kan ta timer.
Jeg er her.
Amore, jeg er her.
Jeg vet det. Jeg er lei for at jeg ikke får lagt deg.
Jeg også, mamma. Når kommer babbo hjem?
Babbo blir nok på sykehuset i kveld.
Men jeg har en klassetur i morgen, og du glemte å skrive under.
Du skal på klassetur. Det lover jeg.
Kan jeg få snakke med tante Zora?
Glad i deg, vennen.
Ved å riste mandlene fjernet de 90 prosent av næringsstoffene.
Mamma vil snakke med deg.
-Hei. -Hei.
Jeg melder fra til skolen.
Kan du sørge for at hun får dratt?
Hun blir knust ellers.
Forfalsk signaturen min. Gjør det du må.
Kan du snakke med David og Preston? Vi trenger kanskje hjelp.
-Vi ordner det. -Takk, Zora.
Hun kommer ikke hjem i kveld.
Vi henter tillatelsen din.
Vi vet ikke hvor lenge han blir på sykehuset.
Og med Idalia…
Vi kunne trengt dere.
Vi tar første fly i morgen.
Takk, Hersh.
Hei.
-Hei. -Ciao.
Ciao.
Det er ecru.
Å…
Dr. Atluri.
Det er etter midnatt. Vi trodde ikke du kom.
Jeg ville innom, selv om det er sent.
Kan du fortelle oss hva som foregår?
Vi mistenker en infeksjon. Vi stopper cellegiften.
Mens spesialistene finner ut av detaljene,
får du bredspektret antibiotika.
Og jeg ser at feberen går ned.
Det er bra.
Det beste du kan gjøre nå er å sove.
-Ok. -Greit?
Hvil deg.
God morgen.
Er babbo her når jeg kommer hjem fra skolen i dag?
Du sa han skulle være borte én natt.
Antagelig én natt, sa jeg.
Hvorfor får du og tante Z møte ham? Hvorfor ikke jeg?
Forhåpentligvis kommer han snart hjem. Ok?
Hvis ikke, skal du få besøke ham.
Antagelig få besøke, eller få besøke?
Du minner om bestefar Hershel.
Se på meg.
Du får møte ham. Jeg lover.
Jeg bestilte sonogram i går, men fant ikke noe endelig.
-Er du endokrinologen? -Min femte lege i dag.
Flere blodprøver er bestilt. Vi snakkes etter resultatene.
Hvor er Zora?
Beklager. Jeg kunne ikke vente.
Ingen snakket med den svarte damen i hjørnet uansett…
Mr. Ortolano.
Hva var det for?
Bilder av leveren din. Hepatologen bestilte det.
Lever? Jeg trodde han hadde en infeksjon.
-Jeg kan bare ta det med familien. -Fleiper du?
Jeg er familien hans. Vi er familien hans.
Det er Linos svigerinne. Vet du hvem jeg er?
Søster…. Courtney? Jeg er Amy.
Jeg er Linos kone!
Amore. Ikke bekymre deg.
Jeg tar testen. Jo raskere vi får svar, jo raskere kommer jeg hjem.
Selv om jeg likte denne velfortjente kritikken,
er jeg sulten, og du må roe deg ned. Kom igjen.
-Greit. -Kom.
-Ciao, vita. -Vi ses.
Seriøst? Glamour?
"Fem ting som kan gi ekteskapet liv."
Hva med at en ikke har kreft?
Står det der? Hvis ikke, kyss meg i ræva.
Ok. Hva med litt lettere lektyre?
Ja, greit.
"Hvordan kjendiser går ned etter fødsel."
Vet du hva? Bare gi meg en jævla latte.
-Kan du kjøpe dette? Jeg må tisse. -Igjen, Zora? Vent litt.
Er du gravid?
Ja. Jeg ville ikke å si det når dette står på.
-Jeg visste ikke… -Nei. Det er…
Verdens beste nyheter! Herregud.
Teamet holder øye med deg. Men det ser bra ut.
Amore. Dr. Park, min nye ansvarlige lege.
Jeg sa akkurat at han har vært feberfri i 24 timer.
Selv om han er sliten, er det et godt tegn.
-Strålende nyheter, amore. -Visst pokker! Vi burde feire.
Dere glemmer at jeg fortsatt har kreft, men bortsett fra det…
-Sunnheten selv. -Godt han fortsatt har humor.
Takk.
Det er Filomena.
Hvordan går det?
Trenger dere et par texanere til festen?
Den er alt i gang.
Det går mye bedre.
Amore, mamma vil snakke med deg.
Ok. Straks tilbake.
Du ser bra ut.
Og Zora har nyheter.
Nei.
-Går det bedre? -Ja da.
Feberen er borte og infeksjonen bedres.
Takk og pris.
I går drømte jeg om madonnaen.
Hun sa at Herren hadde kalt Lino.
-Hun var… -Filomena.
Jeg vet at du er redd, men jeg kan ikke ta dette nå.
-Ok? -Jeg ber hele tiden for ham.
Det er ikke i våre hender.
Hør, legen kommer til Lino nå. Vi snakkes snart. Ok?
Greit. Kyss Idalia for meg.
-Du bærer kanskje neste Emmitt Smith. -Eller første kvinnelige president.
Amore, hvordan var Idalias skoletur?
Moren din har hentet henne, sant?
Ja. Hun forteller alt senere.
En søt liten jenta.
Hun kommer snart. Jeg lovte henne å få treffe pappa snart.
Beklager. Dessverre er ikke barn tillatt i denne etasjen.
Hva?
PARKERING UTGANG
TIL SYKEHUSET
-Hvordan går det? Fint å se deg. -Hei.
Hvordan går det?
Hei, vi vil bare takke dere
for alt dere gjør for familien vår.
Og alle de andre familiene. Spiser du glutenfritt?
Hei. Lino, jeg har med noe til deg.
Takk, pappa.
Hva som helst for deg, vennen.
Og dem.
Går det bra, vennen?
Jeg er hos babbo nå, så du kan gå.
Kan jeg gå?
Glad i deg.
Ok.
Jeg spiser middag, så kommer jeg tilbake.
Sånn.
Ha det.
Hvorfor har du kjole?
Det gjør det lettere for legene å gjøre jobben sin.
Amore!
Se her.
Toninos geit ville spist dette.
Du sa aldri hva som skjedde.
Tonino ga geita sine fotballsko, men de var for store.
Det stemmer, men han hadde en idé.
Tonino samlet sammen alle sine og alle farens sokker.
Alle fetternes sokker, og alle sokkene i hele byen,
og tok dem med til geita.
Og da han prøvde Toninos fotballsko nå…
Passet de?
Og geita var så glad at han danset helt til banen.
Babbo, øynene dine er gule som sitronene.
Skal vi se.
Husker du det ytre på sitronskallet?
Den gule delen på…
Hysj! Jeg tror ikke hun ser oss.
Jeg kommer om fem minutter med briller på.
Da skal vi dra, Idalia.
Dra, amore.
Sykepleier Gwen sirkulerer.
Ha det, babbo.
Ha det, vennen. Få et kyss. Vi ses hjemme.
-Ok. -Elsker deg.
Og jeg deg.
Jeg ville ordne god mat.
Jeg burde ha visst at den ikke var like god som din.
Nei da. Maten er god.
Amore?
-Ja. -Dra hjem.
Vær hos Idalia.
Jeg kan lese for deg.
Jeg er trøtt.
-Og ikke så sulten. -Ok.
NYSGJERRIG PÅ PALLIATIV PLEIE? SPØR OSS.
Kan jeg få notisboken min?
Ja. Ok.
Ha det.
La meg ta dette.
Ha det.
…tok med disse på vei ut. Lever- og blodresultater.
Jeg vet ikke hva faen det betyr.
Han spiser ikke. Og de tar masse tester,
men ingen vil fortelle hvorfor.
Hva faen er bilirubin? Hvorfor er det tallet så høyt?
Amy?
Jeg vet ikke.
Leverlegen kan gi oss noen svar.
Så du øynene hans?
Hva skjer, Zora? Jeg vet ikke.
Men dette…
Straks tilbake.
Hei.
Jeg prøvde å ringe deg hjemme. Hvor er du?
Hos søsteren min.
Zora, jeg tok nattskiftet med Lino, så du kunne dra hjem og hvile.
Lino er syk, Ken. Amy trenger meg.
Amy tar seg av Lino, du tar deg av Amy.
Hvem tar seg av deg?
Blodtrykket ditt var høyt sist.
-Legen sa at ved geriatrisk graviditet… -Du vet hva jeg føler om begrepet.
Og du vet hva jeg føler for deg, og barnet.
Jeg er bekymret for deg.
For familien vår. Det tok lang tid å finne deg, Zora.
Jeg vil bare beskytte deg.
Jeg vet ikke hva jeg skal si til henne.
Jeg vet ikke om hun vil høre noe
som jeg ikke vil tenke på.
Jeg kommer snart.
Jeg lover.
Zora spiser hos Ken neste søndag, det er farens bursdag.
-Jeg kan ta det. -Flott.
Jeg kan ta hjemmekontor. Vi blir her.
-Ok. De neste to ukene. -Hva med neste måned?
Skal vi se så langt fremover?
Zora, hva mener du?
Legene har ikke gitt opp håpet.
Lino kan overvinne dette igjen.
Han har hjelp fra masse folk. Jeg startet en bønnegruppe hjemme.
Når han er stabil, har jeg lest om behandling i Mexico…
Ikke snakk om jævla Mexico.
-Dere så ham ikke i går. -Vi vil bare ikke gi opp.
Jeg har aldri gitt opp Lino.
Han blir bare ikke bedre.
Ingen av oss er leger, Zora.
Vi får vente og se hva de sier.
-Linos resultater er ikke som ønsket. -Hva betyr det?
Vi er mer interessert i hvor det peker.
Du svarte ikke på spørsmålet.
Med en pasient i Linos tilstand
er en levertransplantasjon er et godt alternativ.
-Levertransplantasjon? -Nei, amore.
Hvordan ville noe slikt påvirke kreftbehandlingen?
Ta det med onkologen. Frem til da tar vi tester.
Lino har mange leger, men de kommuniserer ikke med hverandre.
Kan du snakke med dem?
Han tar test etter test,
men infeksjonslegen sa at han er mye bedre.
Så snakker hepatologen, den Collins-damen,
om en levertransplantasjon?
Hun burde ikke snakke med dere om levertransplantasjon.
Man ommøbler ikke når huset brenner.
Unnskyld meg.
Hvor er dr. Collins?
Dr. Collins. Hei.
-Snakk med onkologen… -Hva er det du ikke sier?
Det er ikke opp til meg.
Hvis det var din ektemann, hva ville du ønsket å bli fortalt?
Din manns lever svikter.
Som betyr?
Snakk med onkologen om Linos langtidspleie.
Hva med ikke å få folk til å løpe til parkeringsplassen for informasjon?
Hva med det?
Vent litt. Hvor skal du nå?
-Jeg spør ikke mer. -Full PET-skanning.
Hvem ba om det?
Dr. Smith. Nei, den nye, dr. Benjawan.
Nei, stopp!
Ikke mer nå. Han skal ingen steder.
Dette er piss. Vi kaster bort tid med alle testene.
Vi har planer.
Amore, jeg har ikke vært i Castelleone.
Vi må ta med Idalia dit. Det er…
Det er for mange leger. Det er…
for mange prøver. Jeg har ikke…
Jeg vet ikke hva faen som skjer.
Det gjør jeg.
Jeg lover deg
at jeg skal få deg ut herfra.
Jeg lover det, amore, ok?
Vår fortelling slutter ikke her.
Hvordan vil det se ut? Hva burde vi forberede oss på?
Først vil jeg spørre Lino hva han føler om dette.
Takk.
-Det har ingen spurt om før. -Det beklager jeg.
Og mangelen på tydelighet.
Palliativ pleie dreier seg om lindring.
For pasienten og familien.
Noe av det er ærlighet.
Lino, du har uhelbredelig kreft.
Og leveren din svikter.
Kroppen din viser meg at den er i ferd med å dø.
Så spørsmålet til deg er:
Hvordan vil du at din siste tid skal være?
Jeg vil til helvete ut herfra.
Døden er forskjellig fra person til person.
Medarbeiderne gir deg medisiner for smerten
og hjelper Amy med overgangen.
Forhåpentligvis har du venner og familie til å hjelpe.
Hva med datteren vår?
Vi ordner en sosialarbeider som er spesialist på området.
Jeg er her for dere begge. Ring meg når som helst.
Ok?
Amy?
Hvor er Lino?
Det er ikke mer å gjøre.
Vi drar hjem.
Jeg går i kirken for å be.
Det er i helgenes hender.
Ikke vær redd. Det blir rolig. Ingen sirener.
Du er nesten hjemme, amore.
Idalia?
Babbo kom hjem i går. Han gleder seg til å spise frokost med deg.
-Ciao. -Se!
Oi!
Jeg har noe til deg også.
Hva er det?
Sjokolade?
Men først etter frokost. Her er pannekaker, egg og grøt.
Amore.
"Kaffe" på italiensk?
Enkelt, babbo. Caffè.
"Pannekaker"?
Frittella.
Hva med
"geit"?
-Capra! -Sì.
Amore…
Mangia, gioia mia.
Målet er å hjelpe deg å forstå hva barnet ditt gjennomgår.
-Så du kan hjelpe henne etter dette. -Beklager, jeg… Jeg hater dette.
Barn tenker gjerne magisk.
Voksne også.
Du må hjelpe Idalia å forstå hva som skjer,
for hjernen hennes vil ønske å glemme.
Det viktigste er å inkludere henne.
Og når faren hennes dør,
ta henne med til ham.
La henne se ham, få litt tid med ham og ta på ham.
Jeg vet ikke om jeg klarer det.
Det kan du.
Og det vil du, for henne.
Får du hjelp? Familie?
Bra.
Og husk,
barn kan håndtere alt om du forteller sannheten.
-"Å være elsket av noen." -Amore.
-På italiensk. -Ok.
Noe?
Leser du, mamma.
Greit.
Å bli elsket dypt av noen gjør deg sterk.
Beklager, Lino. To spesialister må treffe deg.
Ciao, belli.
-Hei, Amy. -Takk for at dere kom.
-Hei. -Takk.
Selvsagt. Jeg laget limoncello.
Og dette er for Idalia. Fra hjemlandet mitt.
Beklager at jeg ikke reiser meg for dere.
Når har du gjort det?
Vel, han reiser jeg meg for.
-Hei, Antonio. Takk skal du ha. -Bare hyggelig.
-Hvordan går det, Lino? -Hvordan det går?
Sånn her.
Idalia!
Takk.
Det begynner å bli litt trangt.
Vi går ut i hagen.
Hei.
Takk. Vil du bli med?
Alle sammen, dette er Alice.
Fint å se deg.
-Nei, amore… -Skal vi gi pappa en pause?
La oss danse litt.
Nei, pappa.
Hent Maxine, pappa.
Jeg kan snurre rundt. Jeg burde prøve dette…
Jeg vil ikke havne på sykehuset.
Utrolig så bra han ser ut.
Man kan få en bølge av energi mot slutten av livet.
Som den siste energien hos kvinner før de føder.
Fødsel og død, de to elementære menneskelige opplevelsene…
er ikke så ulike.
Kan alle samle seg her? Skal vi ta et bilde?
-Vil du ta et bilde? -Ja.
-Bilde. -Ja?
Det gjør vi.
Forsiktig, vennen.
Ja. Takk, jeg visste at noe var galt
Vieni, kom igjen.
Du kan ikke la henne oppføre seg sånn.
Jeg spiser ost.
-Cheese! -Hvor er den?
Alle sammen, Lino skal få sove litt. Han er sliten.
Jeg hjelper deg. Her.
Ja. Takk.
Ok.
Kjære, det er noe jeg må fortelle deg.
Om babbo.
Jeg vet at han skal dø. Det gjør vondt i hjertet mitt.
Mitt også.
Når?
Jeg vet ikke.
Snart.
Mamma er her.
Kom og sitt med meg, amore.
Hvor lenge lever geiter?
Femten,
noen ganger tyve år.
Hvor er Toninos geit nå?
Da Tonino var på skolen, var ikke geita med ham.
Men fordi han ikke så geita,
betydde det ikke at geita ikke elsket Tonino av hele sitt hjerte.
Fordi deres kjærlighet
er som en usynlig streng som binder ett hjerte til det andre.
Og den kan aldri brytes.
Uansett hvor noen av dem er.
Jeg elsker deg, babbo.
Kan jeg få adresseboken?
Hold deg nær henne.
Og behandle Idalia som ditt eget barn.
Ja.
Idalia?
Hei, Idalia.
Amore.
Jeg trenger noe.
Ta med asken min til Sicilia.
Det skal jeg.
Du må finne kjærlighet igjen en dag.
En elskede til.
Din kjærlighet er for vakker til ikke å dele.
-Nei, slutt. -Jeg vil at du
skal leve livet ditt.
Leppene dine er tørre.
Takk for livet ditt.
Takk.
Hvor tror du at jeg skal?
Jeg vet ikke.
Men det er nok vakkert
og fullstendig.
Og du vil finne fred.
Du vil finne fred, Linuzzo mio.
Jeg tar deg imot i drømmene mine.
Jeg gleder meg til vårt neste møte.
Du ventet på meg.
Tekst: Helge Haaland