‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- כעבור שנה וחצי -‬
‫- קיץ 2004 -‬
‫- פירנצה, איטליה -‬
‫איימי וילר?‬
‫סליחה. כן.‬
‫כן. גברת ג'וסטי?‬
‫הדוכסית.‬
‫נעים מאוד. אני לינו.‬
‫בואו איתי.‬
‫החדרים באגף המערבי אינם פנויים.‬
‫אתם יכולים להשתמש בחדרים הקטנים מאחור,‬
‫לערוך את הטקס בגנים‬
‫ואת קבלת הפנים בחדר האוכל המרכזי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. אנחנו מתחתנים בעיר שבה הכרנו.‬ ‫הכול מושלם.‬
‫המשפחה שלך מאמריקה? מטקסס? מדינת הפרה.‬
‫נכון.‬
‫ומאיפה אתה?‬
‫סיציליה!‬
‫היא העיפה מבט אחד‬ ‫באמריקנית שחורה ובסיציליאני…‬
‫עשינו הכול בטלפון. ההזמנות, המלון, הכול.‬
‫ששניכם תתחתנו באחוזה היקרה שלה?‬
‫עם כל מיני ארחי פרחי.‬
‫והיא כל הזמן שאלה,‬ ‫"אתם בטוחים שאתם יכולים לשלם?‬
‫תזכרו, אין החזרים על המקדמה."‬
‫היא הבהירה את זה היטב.‬
‫האריסטוקרטים הזקנים האלה מרוששים,‬ ‫אבל עדיין מרימים את האף.‬
‫הם משכירים את הווילות שלהם‬ ‫כי אין להם כסף לשלם מיסים.‬
‫ולא אופתע אם הדוכסית שלכם אירחה‬
‫אחת ממסיבות הבונגה-בונגה של ברלוסקוני.‬ ‫-לא!‬
‫אבל כל כך יפה שם.‬ ‫-זה יהיה מהמם.‬
‫חבל שהוריך לא יבואו, לינו.‬
‫היה נחמד לחגוג עם חקלאי בווילה יוקרתית.‬
‫לחיים.‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיים!‬
‫אז קבלת הפנים מחר…‬
‫עדיין לא הבנתי מה זה.‬ ‫-זורה תכננה את זה.‬
‫היא בטח הדפיסה לו"ז לכל האורחים.‬
‫יש קבלת פנים‬ ‫ואז ארוחת ערב חגיגית לפני החתונה.‬
‫בכל המפגשים המשפחתיים‬ ‫היא תמיד השתתפה בוועדת התכנון.‬
‫במקום שממנו באתי,‬
‫חתונה היא מיסה גדולה בכנסייה,‬ ‫ואחר כך ארוחת צוהריים.‬
‫כל זה בסדר מבחינתך?‬
‫הזמנו אותם לפני שנה.‬
‫ידענו שזה יהיה ככה, שהם לא יבואו.‬
‫אבל…‬
‫בעוד כמה ימים נתחיל את חיי הנישואים שלנו.‬
‫וזה כל מה שחשוב לי.‬ ‫-כן.‬
‫ו…‬
‫עדיין אפשר לוותר על כל זה,‬ ‫לנסוע למקום שקט ולהתחתן לבד.‬
‫לא.‬
‫בסדר? אי אפשר להתחרט עכשיו.‬
‫אתה תהפוך לטקסני של כבוד.‬
‫ההטבלה שלך מתחילה מחר.‬
‫מה זה?‬
‫תטבלו אותי ברוטב ברביקיו?‬
‫לא, ברוטב חריף.‬
‫רוטב חריף.‬ ‫-כן.‬
‫לא, ברצינות,‬ ‫כבר פגשתי הרבה מבני המשפחה שלך.‬
‫כמה עוד כבר יש?‬
‫אלוהים.‬
‫אתם פה!‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫מה שלומך?‬ ‫-שלום.‬
‫צ'או, זורה.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫כמו שלימדתי אותך! יפה מאוד!‬
‫היי.‬ ‫-היי. טוב לראות אותך.‬
‫הרשל.‬
‫זה לינו, סבתא.‬
‫נעים מאוד.‬
‫ציפיתי שאם הכלה תקבל מושב בקדמת האוטובוס.‬
‫היי, אימא.‬
‫היי, את נראית עייפה.‬ ‫-תודה.‬
‫הייתי מכינה לך רטייה חמה,‬ ‫אבל החרימו את עלי הקמומיל שלי במכס.‬
‫אני מניחה שכולנו ניראה‬ ‫כמו ניצבים מהקליפ של Thriller.‬
‫מישהי עצבנית.‬
‫מישהי לא שמחה‬ ‫להיות בחתונה של הבת שלה בלי בן זוג,‬
‫ובנוכחותו של בעלה לשעבר.‬
‫היי. את מארה"ב, כמו האחרים?‬
‫את יפה מאוד, גברתי. להתראות.‬
‫את מפלרטטת?‬
‫אני? תראי את אימא שלך.‬
‫תודה…‬ ‫-אמיר.‬
‫א-סלאם עליכום.‬ ‫-ועליכום סלאם.‬
‫תודה. זו חליפה של ולנטינו?‬
‫נכון. איך ידעת?‬ ‫-יש לי עין לדברים האלה.‬
‫כן, אני רואה.‬
‫צרות.‬ ‫-כן.‬
‫אני מריחה צרות.‬
‫בואי.‬
‫האמת שהיו לי ספקות לגביו‬ ‫בפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫אני לא סומך על אדם‬ ‫שאין לו במטבח מלח מתובל.‬
‫אי אפשר להיות שף אמיתי‬ ‫בלי קצת מלח של לאורי.‬
‫והקריירה של איימי בדיוק מתחילה לפרוח.‬
‫אז כל אחד עם קצת שכל בראש יודע ש…‬
‫אני משלם על כל זה.‬
‫אבל מקסין ואני ממש גאים.‬ ‫-כן.‬
‫ואנחנו מתרגשים‬ ‫לצעוד לצד הילדה שלנו בחתונה שלה.‬
‫הוא דיבר איתך על זה?‬
‫לא, לדעתי הבורבון מדבר מגרונו.‬
‫אז… לחיים, כולם!‬
‫אבא.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לדבר על זה?‬ ‫-לינו, מה אתה שותה?‬
‫אני בסדר. תודה.‬ ‫-אבא.‬
‫פשוט…‬
‫טוב, יכול להיות שגם אימא תרצה לצעוד לצידי.‬
‫איך שלושה אנשים יצעדו לצידך?‬
‫אין לזה צורה.‬
‫היי, לינו.‬
‫מה אני אוכל?‬
‫הילדים שלי לא יאכלו את זה. יש פה מקדונלדס?‬
‫את חייבת לעזור לי להשתלט עליהם, זי.‬
‫למה אין HBO בחדר שלי?‬
‫מה?‬
‫אני אברר.‬ ‫-בסדר. תודה.‬
‫היא כבר שאלה פעמיים‬ ‫אם היא יכולה להשתמש בכיריים של המלון‬
‫כדי לחמם את מחליק השיער שלה.‬
‫סיציליה? זה באיטליה, לא?‬
‫טיסה של 45 דקות, להבנתי.‬
‫הגב שלי עדיין תפוס‬ ‫מ-13 שעות במחלקת תיירים.‬
‫אפשר להגיע מדאלאס ליוסטון בתוך 45 דקות.‬
‫ההורים שלו גרים קרוב, והם לא פה?‬
‫אני בטוחה שהם יגיעו לטקס.‬
‫בחייך. לא נראה לי, אחרת הם כבר היו פה.‬
‫אל תהיה כזה שלילי.‬
‫תהיה נחמד. אי אפשר לקחת אותך לשום מקום.‬
‫"נון דימנטיקר‬
‫אהבתי זורחת כמו כוכב"‬
‫היי.‬
‫"יקירתי…"‬
‫הוויסקי דיבר מגרונך, נכון?‬
‫כשאמרת שמקסין תלך לצידי בחתונה.‬
‫זה חשוב מאוד לי ולמקסין, אמשיי.‬
‫אבל זו החתונה שלי, אבא. אתה לא במרכז.‬
‫הרצונות שלך לא במרכז.‬
‫תגידי את זה לכרטיסי האשראי שלי.‬
‫אתם תמיד עושים את זה.‬
‫אני רוצה להתחיל את הנישואים שלי‬ ‫בלי תזכורת לנישואים הכושלים שלכם.‬
‫את יודעת כמה אנחנו גאים בך?‬
‫כמה היום הזה חשוב לי ולמקסין?‬
‫כשמקסין לקחה אותי לבעל,‬
‫היא לקחה גם את שתיכן.‬
‫כשלין נטשה את המשפחה,‬
‫מקסין איחתה את השברים ותמכה בכן.‬
‫ובי.‬
‫אז…‬
‫הייתי רציני לגמרי כשאמרתי שהיא תשתתף בטקס.‬
‫"נון דימנטיקר…"‬
‫הם משגעים אותי!‬
‫אתה רוצה שאשפוט בקרב הענקים הזה?‬
‫אני מוכן להיכנס לזירה.‬
‫אני רצינית. הם הורסים הכול.‬
‫אהובתי, זה בלתי אפשרי.‬
‫הם רק ניצבים בסיפור האהבה שלנו.‬
‫כן, אני אראה לך.‬
‫באצ'י?‬
‫תקרא את הפתק?‬
‫לא.‬
‫יש לי אחד טוב יותר.‬
‫"בחלומות כמו באהבה, הכול אפשרי."‬
‫זה מהלילה הראשון שהראיתי לך את פירנצה.‬
‫שמרתי אותו.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותנו.‬
‫היי…‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אימא, את לא יכולה לצפות‬
‫שאיימי תושיב עם המשפחה‬ ‫בחור אקראי שפגשת במלון.‬
‫הוא בן הזוג שלי.‬ ‫-רק עכשיו נפגשתם.‬
‫מקסין תשב שם.‬ ‫-היא האימא החורגת שלנו.‬
‫לין, אני אשב עם בעלי, הרשל.‬
‫את זוכרת את הרשל?‬
‫בחור גבוה, עזבת אותו לפני 20 שנה.‬
‫כן. אז תושיבי את אמיר בשולחן הילדים?‬
‫יש לו מזל שבכלל מצאתי לו מקום.‬
‫אולי את לא רוצה שאשב עם שאר המשפחה.‬
‫אימא, את יושבת בשולחן המרכזי.‬
‫כן, עם אישה שלא הייתה איתי בחדר הלידה…‬ ‫-אימא!‬
‫בואי נבדוק אם אפשר להכין לך מיץ ירוק.‬
‫היי.‬ ‫-היי. "בצוהרי היום" באיטלקית.‬
‫אני צריך לבקש ממך משהו.‬
‫לא כסף, נכון?‬
‫אפשר לשאול את המכונית ששכרת?‬
‫חיפשתי אותך בכל הווילה.‬
‫חזרת למלון?‬
‫הייתי צריכה דקה.‬
‫איימי, עזבתי כי…‬ ‫-כי מה?‬
‫כי זה מה שאת תמיד עושה?‬ ‫-איימי, תקשיבי.‬
‫התחתנתי בגיל צעיר מדי.‬
‫וכל השנים האלה אמרתי לעצמי‬
‫שזו הסיבה שהסכמתי להעניק להרשל‬ ‫את המשמורת עליכן כשנפרדנו.‬
‫שעדיף לכן ככה.‬
‫כי לא ידעתי מי אני.‬
‫ואז מקסין באה‬
‫והוכיחה לי שצדקתי.‬
‫אימא…‬
‫אני נלחמת על מקום בחיים שלך, אמשיי.‬
‫ואני יודעת‬ ‫שלא הייתי טובה מספיק אלייך ואל זי.‬
‫אני רק מבקשת שלא תמחקי‬ ‫את התפקיד שלי כאימא שלך בחתונה שלך.‬
‫אני מבקשת הזדמנות נוספת.‬
‫אתה לא חייב לבוא.‬
‫השם שלי מופיע בפוליסת הביטוח, אז אני חייב.‬
‫אתה חוטף אותי, בן?‬
‫לא, אני רק אוסף את החליפה שלי.‬
‫אני לא נוסע איתך לשום מקום‬ ‫עד שאקבל תשובות.‬
‫מה קורה בינך לבין המשפחה שלך, בן?‬
‫להבנתי,‬
‫המרחק בין סיציליה לפירנצה זהה למרחק בין…‬
‫יוסטון ל…‬ ‫-לדאלאס. אני יודע.‬
‫אז למה הם לא כאן?‬
‫הם לא מרוצים.‬
‫אבא שלי לא מרוצה.‬
‫מהבת שלי?‬
‫ממני.‬
‫זה קשה להם.‬
‫לאבא שלי.‬
‫הוא…‬
‫אדם גאה, ו…‬
‫נישואים לאמריקנית…‬
‫בלי לפגוע בכבודך,‬
‫תסתכל על זה מנקודת מבטו של אבא שלי.‬
‫כל האמריקנים מתגרשים.‬
‫בלי לפגוע בכבודי?‬
‫אם הוא יבוא לחתונה‬ ‫ויברך את הנישואים, ובסוף נתגרש,‬
‫זה ימיט חרפה עליו ועל כל המשפחה.‬
‫ובעיני סיציליאני אין דבר נורא מזה.‬
‫זו המשפחה שממנה באתי.‬
‫מובן.‬
‫אז…‬
‫לאן נוסעים?‬
‫אי אפשר עם אימא.‬
‫נכון.‬
‫אבא נורא דורסני.‬ ‫-נכון.‬
‫אני אומרת לך, יום אחד מקסין תתפוצץ עליהם.‬
‫נכון.‬
‫אגב, איך אומרים באיטלקית‬ ‫"לקפוץ מעל המטאטא"?‬
‫מישהו צריך להסביר את זה לשושבין,‬
‫שלא יחשוב שכל השחורים פשוט אוהבים לנקות.‬
‫זה מוזר?‬
‫שההורים שלו לא כאן?‬
‫מה שמוזר‬ ‫זה שלאימא יש בן זוג לחתונה, ולי אין.‬
‫אפשר להתקשר לנהג האוטובוס אם את רוצה.‬
‫אולי הבחור מחנות העור?‬ ‫-איימי.‬
‫אני לא מעוניינת בגברים ההם.‬
‫פגשתי מישהו באל-איי.‬
‫מה?‬
‫ולא סיפרת לי?‬ ‫-טוב, היית קצת עסוקה.‬
‫מי זה? איך קוראים לו?‬
‫קן.‬
‫זי.‬
‫ואם ההורים שלו לא יקבלו אותי?‬
‫נישואים יכולים להצליח ככה?‬
‫לא נראה לי שאנחנו יודעות‬ ‫מה הסוד לנישואים מוצלחים.‬
‫תצטרכי לגלות את זה בכוחות עצמך.‬
‫בכנות?‬
‫הלוואי שהם היו רואים את זה.‬
‫ההורים של לינו.‬
‫הלוואי שכל העולם היה רואה את החתונה הזאת.‬
‫את עושה דבר מדהים.‬
‫אבות אבותינו נאלצו להתחתן בחשאי,‬
‫ועכשיו את קופצת מעל המטאטא‬ ‫בווילה שמשקיפה על היצירות של מיכאלאנג'לו.‬
‫עשית את זה בדרך שלך, ואני גאה בך.‬
‫קטן עלייך, אחותי.‬
‫- קסטלאונה, סיציליה -‬
‫נתתי לך את חיי.‬
‫ושני ילדים.‬
‫הכנתי לך אוכל יום ולילה.‬
‫יום ולילה.‬
‫נתתי לך הכול.‬
‫אבל זה הבן שלי, ג'קומו.‬
‫הבן שלנו.‬
‫הוא היה צריך לבקש ממני רשות.‬
‫רשות להתאהב?‬
‫הוא מורד בנו.‬
‫למען האהבה.‬
‫בהתחלה…‬
‫הוא החליט ללמוד.‬
‫ואז הוא נטש אותנו…‬
‫כדי ללכת לשחק במטבח!‬
‫הטבח. השף.‬
‫השף.‬
‫הוא…‬
‫בושה וחרפה.‬
‫הוא הבן שלי, ג'קומו!‬ ‫-אנחנו לא הולכים!‬
‫מזל טוב!‬
‫תודה!‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫סליחה.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה, גברתי.‬
‫מזל טוב!‬
‫הבת שלי!‬
‫את יפהפייה.‬
‫תודה.‬
‫משהו כחול.‬
‫לא ניתן לך להתחתן‬
‫בלי משהו ישן, חדש, מושאל וכחול.‬
‫איכשהו, בכל ההתרגשות, לגמרי שכחתי מזה.‬
‫הבאתי לך כמה מתנות בשם כולן.‬ ‫אני מקווה שלא הגזמתי.‬
‫מקסין, זה…‬
‫אוי, סבתא.‬
‫זה כל כך יפה.‬
‫ורק בהשאלה.‬
‫זה מקסים.‬
‫זה חדש.‬
‫אז אני על תקן "הישן".‬
‫מתוקה שלי.‬
‫ידעתי שהוא שמר את התמונה.‬
‫את נראית בדיוק כמוני.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע.‬
‫חשבתי שאתה צריך עוד משהו אחד.‬
‫עכשיו…‬
‫תראה מה זה.‬
‫עכשיו אתה קצת טקסני.‬
‫אתה נראה טוב, בן.‬
‫אתה מוכן?‬
‫אהובתי, את…‬
‫ואו.‬
‫גם אתה נראה…‬
‫ואו בעצמך.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אני יודע, זה מגוחך.‬
‫אני מניח שקיוויתי שהם יבואו בכל זאת.‬
‫מעולם לא דמיינתי שאתחתן בלי המשפחה שלי.‬
‫לינו.‬
‫אהוב שלי.‬
‫האנשים שבחוץ הם המשפחה המטורפת שלי.‬
‫והאנשים בסיציליה הם המשפחה המטורפת שלך.‬
‫אבל זו…‬
‫זו המשפחה שלנו.‬
‫רק אנחנו מרגע זה והלאה.‬
‫רק אנחנו.‬
‫אני רוצה להגיד משהו.‬
‫נישואים…‬
‫הם כמו נעל.‬
‫טוב, כמו מסע בנעל.‬
‫כן, קחי את זה.‬
‫בשלב מסוים,‬
‫לא משנה מה תעשה,‬
‫כמה חזק תקשור אותה,‬
‫תיכנס לך אבן קטנה לנעל.‬
‫מה?‬
‫מה שרוב האנשים לא יודעים,‬
‫ואפילו כמה מכם לא יודעים,‬
‫הוא שבנישואים טובים‬
‫אפשר להתמודד עם האבן הקטנה‬ ‫לפני שהיא הופכת לסלע גדול.‬
‫כי קשה לחיות עם צליעה.‬
‫מתוקה שלי, אני אגיד לך משהו שהייתי רוצה‬
‫שהיו אומרים לי ולאביך.‬
‫חייבים להתמודד עם האבן הקטנה.‬
‫לא משנה מהי.‬
‫שלא תישאר שם ותפצע לך את כף הרגל.‬
‫הייתי עקשנית ולא חלצתי נעליים כמה פעמים.‬
‫ושילמתי על כך.‬
‫ביוקר.‬
‫ואני לא רוצה שזה יקרה לך.‬
‫תחזירי לי את זה.‬
‫טוב…‬
‫גם אני לא הייתי מושלם. אני עדיין לא מושלם.‬
‫אבל השניים האלה הם זוג מנצח.‬
‫לחיים.‬
‫-לחיים.‬
‫טוב, תורי.‬
‫לאחותי האמיצה והיפהפייה:‬
‫כל אחד יכול להתאהב.‬
‫אבל לאור העבר שלנו,‬
‫לא קל להיכנס לזוגיות‬
‫בעיניים פקוחות ולב פתוח.‬
‫לינו, תמיד אוהב אותך‬
‫בזכות האהבה שלך לאחותי.‬
‫אמן.‬
‫תמשיך לבשל לי בחינם,‬
‫ואנחנו נסתדר מצוין.‬
‫קדימה. שמאלה.‬
‫אחורה!‬
‫כן, אחותי! כן!‬
‫הרכבת לצ'פלו יוצאת כעת מרציף חמש.‬
‫את בטוחה?‬
‫אתה קרוב מדי לבית שלך, אהוב שלי.‬
‫ירח הדבש שלנו והמלון בטורינו.‬
‫לא אתחיל את חיינו המשותפים‬ ‫בצל הידיעה שהנישואים שלנו עלו לך במשפחתך.‬
‫אהובה שלי,‬ ‫הסכסוך ביני ובין אבא שלי התחיל מזמן, ו…‬
‫תמיד אבחר בך שוב ושוב.‬
‫אבל אני לא רוצה שתצטרך לבחור.‬
‫אני לא יכולה לחיות ככה.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫להראות לך את סיציליה…‬
‫אהובה שלי.‬
‫קשה לי לחכות.‬
‫אני מריחה את הים.‬
‫אני אמצא טלפון.‬
‫אודיע למשפחה שלי שהגענו.‬
‫הלו?‬
‫שלום, אבא.‬
‫אני בבית.‬
‫אני בסיציליה.‬
‫הבית שלך באמריקה.‬
‫לא פה.‬
‫זה לינו?‬
‫מה אתה אומר? זה הבית שלי.‬
‫זה כבר לא הבית שלך.‬
‫אל תבוא הנה!‬
‫היי.‬
‫היי. מה קרה?‬
‫אנחנו לא הולכים.‬
‫מה?‬ ‫-אנחנו לא הולכים.‬
‫פשוט ככה? הרגע הגענו.‬
‫אנחנו לא רצויים פה.‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר…‬
‫"אל תבואו."‬
‫אז מה שאעשה עכשיו‬ ‫זה להראות לאשתי את האי היפה שלי.‬
‫אז בואי ניקח חדר במלון בצ'פלו‬ ‫ונמצא משהו לאכול.‬
‫אני לא מסוגלת לאכול‬ ‫בידיעה שהוא קרוב כל כך.‬
‫אתה רואה מה אתה עושה לה?‬
‫אם את כבר עומדת, תדליקי את הטלוויזיה.‬
‫ותפתחי את הדלת.‬
‫סגרתי את הדלת מתוך כבוד אליך.‬
‫ומתוך כבוד אליך פספסתי את החתונה של לינו.‬
‫אימא פספסה את החתונה של בנה.‬
‫ומתוך כבוד אליך הבן שלך‬ ‫עוד לא פגש את האחיינית שלו, לינה.‬
‫זה לא השם שלה.‬
‫קוראים לה רוזלינה.‬
‫קוראים לה לינה.‬
‫כי קראתי לה על שם אחי.‬
‫אח שאני רוצה לראות, אבא!‬
‫את בחרת בו.‬
‫תעשי משהו.‬
‫הלו?‬ ‫-ביאג'ה.‬
‫מדברת איימי. אני…‬
‫אני יודעת מי את.‬
‫לינו לא יודע שאני מתקשרת אלייך.‬
‫תיארתי לעצמי.‬
‫הוא עקשן כמו אבא שלנו.‬
‫מה נעשה?‬
‫לינו רוצה להכיר את רוזלינה‬ ‫ולראות אותך ואת אימא שלו.‬
‫אולי הוא יבקר כשאבא שלך לא בבית?‬
‫אנחנו גרים בעיירה קטנה. אבא שלי יגלה.‬
‫הרכילות רק תחמיר את המצב.‬
‫את מבינה?‬ ‫-אני מנסה.‬
‫אנחנו חייבים לשמוע בקולו של אבי‬ ‫כדי להפגין כלפיו כבוד.‬
‫אם נמרה את פיו, נביך אותו,‬
‫וזה ימיט חרפה על המשפחה.‬
‫זה עונש שמסב כאב לכולם.‬
‫בייחוד לאימא שלי.‬
‫אז אולי תבואו אלינו?‬
‫אנחנו במלון באיה דל מארה בפאתי צ'פלו.‬
‫הרחק מקסטלאונה. אף אחד לא יגלה.‬
‫ביאג'ה, אתם חייבים לבוא אלינו.‬
‫אבא שלך ודאי מבין שזה ניסיון פיוס,‬
‫הניסיון הכי גדול בתולדות סיציליה.‬
‫בבקשה, בואו. אין לנו הרבה זמן.‬
‫אני פשוט שמחה שאתם עדיין פה.‬
‫בסדר.‬
‫אימא שלי ואני ננסה לשכנע את אבא שלי.‬
‫נמצא פתרון.‬
‫ניפגש אצלכם ב-18:00.‬
‫אנחנו נבוא.‬
‫נתראה ב-18:00. תודה, ביאג'ה.‬
‫התקשרת לאחותי?‬
‫היא תבוא למלון ב-18:00. היום.‬
‫עם האחיינית שלך, רוזלינה.‬
‫ועם אימא שלך.‬
‫אימא שלי באה?‬
‫אתה חושב שיש סיכוי שאבא שלך…‬
‫בואי פשוט נלך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר. ו…‬
‫נתרכז בדברים הטובים ובאוכל הטוב.‬
‫קוראים לזה פאנלה.‬
‫פאנלה?‬ ‫-פאנלה.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫ואו. מה זה?‬
‫זה מאוזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫טחול וריאות מבושלים בשומן.‬
‫תודה.‬
‫טעים?‬
‫הכי טעים שיש.‬
‫מה זה?‬
‫איפה הרוטב?‬
‫נגמר.‬
‫אין עוד.‬
‫הציור שלך יפהפה.‬
‫אני בטוחה שהציורים שלך יראו מדהים על קנבס.‬
‫האבן היא הקנבס שלי.‬
‫אם ירד גשם, אחזור מחר.‬
‫רוצה תמונה?‬
‫לא, תודה.‬
‫זה בסדר.‬
‫צ'או.‬
‫הכנת פעם גבינת פרובולה צלויה?‬ ‫-ואו, זה מעולה.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫-זה חבר שלך?‬
‫לא. בדיוק נפגשנו.‬
‫אארוז את זה היטב לטיסה.‬ ‫-מה יש בחבילה?‬
‫אהובה שלי, אנחנו חייבים‬ ‫להביא עוגה לידיד שלו בלוס אנג'לס.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-בן דוד מדרגה שלישית, למעשה. אנטוניו.‬
‫הוא עזב לפני שנים. הוא ימות על זה.‬
‫אז אנחנו מביאים עוגה לזר מוחלט?‬
‫הוא לא זר.‬
‫הוא סיציליאני.‬
‫אתה יודע איפה בן דודך אנטוניו גר?‬
‫ברור. הוא גר באזור הוליווד.‬
‫הוליווד?‬
‫לא ניקח את העוגה הזאת ללוס אנג'לס, נכון?‬
‫ברור שכן.‬
‫בסדר, הגיע הזמן.‬
‫אני רוצה להגיע לשם לפניהן. בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-להתראות.‬
‫ביי.‬ ‫-האוכל בקסטלאונה מדהים!‬
‫ביי.‬ ‫-יום נעים.‬
‫זה בדיוק כמו בחתונה.‬
‫סע לעיירה שלך בלעדיי.‬
‫זה גדול ממני.‬
‫אתה צריך ללכת ולהתפייס עם המשפחה שלך.‬
‫אני לא הולך לשום מקום בלי אשתי.‬
‫כי כל בחירה שהוא שונא הובילה אותי אלייך.‬
‫תסמכי עליי, הוא הביא את הסבל הזה על עצמו.‬
‫ככה, אבא?‬ ‫-כן, תהדק את זה.‬
‫תראי את זה.‬
‫אלה הטעמים שהייתי רוצה להביא לאמריקה.‬
‫המרכיבים הייחודים של האי הזה‬ ‫והטעמים של ילדותי.‬
‫הצבעים מדהימים.‬
‫ואו.‬
‫כן?‬
‫איפה?‬ ‫-שם.‬
‫אם הוא היה צועד צעד אחד לכיווני…‬
‫הייתי רץ אליו.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫תזכור,‬
‫אני המרכז שלך.‬
‫זה רק אתה ואני.‬
‫אני כועסת על בעלי.‬
‫רציתי לשים אבן בפסטה שלו.‬
‫במקום זאת, שמתי אותה בצד שלו במיטה.‬
‫אבי, אני…‬
‫מנעתי ממנו ארוחה טובה.‬
‫לקחתי את כל רוטב הפסטה שלו‬
‫ואכלתי אותו לנגד עיניו.‬
‫הכעס שלי מפחיד אותי.‬
‫זה מפחיד אותי.‬
‫אני לא יודעת מה אני עלולה לעשות.‬
‫אבי, עזור לי, בבקשה.‬
‫אהוב שלי?‬
‫אני רוצה לכתוב הכול.‬
‫כל מה שאני זוכר.‬
‫כל הזיכרונות שעלו וצפו כשחזרתי הנה.‬
‫בישול עם אימא שלי, תקופת הילדות שלי.‬
‫האי הזה עיצב אותי.‬
‫ואני רוצה לזכור הכול.‬
‫לינו.‬
‫מתוק שלי.‬
‫אימא.‬
‫שלום!‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, לינו.‬
‫הוא לא בא.‬
‫אבל עוד לא איבדתי תקווה.‬
‫זאת אשתי.‬
‫איימי.‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫אתה רזה מדי, לינו.‬
‫די.‬ ‫-ומה הקטע של הזקן? רציני כל כך.‬
‫תמיד אותו דבר איתך.‬
‫עזבי אותו. הוא נאה.‬ ‫-תמיד אותו דבר.‬
‫אני יודעת שהוא נאה.‬
‫די, אין לנו הרבה זמן.‬
‫חס ושלום שהוא יגלה, נכון?‬
‫לא יכולתי להיות קרובה כל כך לבן שלי‬ ‫ולא לראות אותו.‬
‫אלוהים, כמה שאת חמודה.‬
‫פשוט מדהימה!‬
‫אני מקווה שהיא ירשה את המזג הנוח שלי‬ ‫ואת יצר ההרפתקנות שלך.‬
‫כדאי שנלך, אימא.‬
‫כבר מאוחר.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך, אימא.‬
‫אבל לא אחזור לכאן.‬
‫בגללה?‬ ‫-זה לא הוגן, אימא.‬
‫זו אשמתו.‬
‫הוא הכריח אותי לבחור.‬
‫איימי היא אשתי.‬
‫אני בוחר בה.‬
‫שהאל יהיה איתך.‬
‫אני אשגיח עליה.‬
‫- לוס אנג'לס, קליפורניה -‬
‫זו תחילת חיינו המשותפים, אהובה שלי.‬
‫שום דבר לא עוצר אותנו.‬
‫החלומות מחכים לנו.‬
‫אני מבטיח.‬