A NETFLIX SOROZATA
18 HÓNAPPAL KÉSŐBB
2006 ŐSZE
Lino, tudnál segíteni egy kicsit?
Igen. Megyek.
Nem tudom, hogy kéne ezeket elosztanom, de…
Nagyon szép a kilátás.
Tudod, most simán azt gondolhatnám, hogy kihasználod a helyzetet.
- Nem. - Nem?
Nem hajlik a térdem.
Kerülhet ilyen közel a káposzta a zsályához?
Igen, apa szerint így egymást táplálják.
Felhívom.
Igen?
Szia, apa!
Szia! Hogy vagy?
Bár itt lennél, apa! Te mestere vagy a kertészkedésnek.
Az olajfa, amit metszettél,
jól néz ki.
- Tényleg? - Igen.
És a rózsabokrok?
- A rózsabokrok? - Igen.
Nos…
Jobbak is lehetnének.
Persze.
És még valami…
Az orvos.
- Holnap megyünk hozzá. - És aztán vége, igaz?
Ki tudja, apa?
A…
- Szeded a tablettákat? - Igen, reggel fogyott el.
Helyes.
- Apa! - Igen?
Idővel kiderül.
Jó hírem van.
Eltűnt a rák. Az egész.
Szóval működött?
Továbbra is megfigyeljük, vizsgálat három-hat havonta,
de, Lino, ön nem rákos.
Istenem! Szóval ennyi?
- Erősítsék az immunrendszert! - Jó.
Meglepő, de pár holisztikus módszer, mint az akupunktúra és a jó étrend…
Hihetetlen.
Újra ehetek firenzei sztéket.
- Szóhoz se jutok. - Kapott egy új esélyt.
Menjen, élje az életét!
Orvosi utasítás.
Alig találtam bébiszittert, olyan gyorsan jött a hír.
Elhozhattad volna.
Nem? Oké. Talán legközelebb.
- És most mi lesz? - Menjetek nyaralni!
Amy, Lino!
- Mi ez? - Közös ajándék.
Srácok…
- Nem, ez… - Nem, ez…
Ez túl sok.
A kórházi számlák mellett nem. A nyugati orvoslás kizsákmányoló.
A nyugati orvoslás mentette meg a férjemet, ezt azért tegyük hozzá!
Igaz. De szeretünk titeket, és szeretnénk segíteni.
Linóékra!
- Szeretünk titeket. - Köszönjük, srácok.
Sajnos én nem koccinthatok. Orvosi utasítás.
- Majd mi. - Csirió!
Bocsi, felhívom a szüleim.
Már próbáltam párszor, de…
- Semmi baj. - Hol a kép?
- Itt van. - Biztos, hogy a tietek?
Nem úgy tűnik.
Anya! Megvolt a vizsgálat,
és minden rendben.
Halló!
Anya!
Ott vagy?
Lino…
Édesapád elhunyt.
Szívrohama volt.
Hogy halhatott meg?
Múlt héten beszéltem vele, anya.
Tegnap történt munka közben.
A vizsgálatod miatt nem hívtalak.
Nem akartalak letaglózni.
Fontos az egészséged, drága Linóm.
Szeretett téged.
- Odautazom, anya. - Ne!
- Hazamegyek, anya.
Nem lehet mit tenni. Holnap lesz a gyászszertartás.
Ki ügyel rád?
Nekem az bőven elég, hogy tudom, jól vagy.
Ígérd meg, hogy az egészséged lesz az első!
Megígérem.
Mi az?
Büszkévé akartam tenni.
De sikerült.
A végén nagyon büszke lett rád, Lino.
És miért?
Mert újra összehoztam a családot.
Hálás vagyok.
- És tudod, mit? - Igen?
Nem szeretnék több időt elpazarolni.
Soha többé.
Ezzel én is így vagyok.
Szeretném, ha szülők lennénk.
Anya akarok lenni.
Rendben?
Vágjunk bele!
Sajnos nem optimális az ön és Lino helyzete.
Azt hittem, a lefagyasztott spermával mesterséges megtermékenyítést végzünk.
Nos, a korlátozott mennyiség miatt
a méhen kívüli megtermékenyítés a legígéretesebb lehetőség.
Ez személyes döntés. Nyugodtan gondolják át, mit szeretnének!
Ha az embrió beágyazódik az átültetés után.
De nincs más esélyünk arra, hogy saját gyermekünk legyen.
Ha ez kell hozzá!
Tiéd a döntés.
Nem tudom.
Az a fontos, hogy anya legyek, nem az, hogy terhes.
És ha a családteremtésre gondolok,
ne a biológia szabja meg kit szerethetünk!
És nem szeretnék több orvost az életünkbe. Se több tűt meg in vitro eljárást.
Nem kell ez nekem a családalapításhoz.
Köszönöm.
Tényleg?
A család több a vérnél.
És nem is szeretnék továbbadni olyasmit, ami később gondot okozhatna a gyerekemnek.
Például a makacsságodat?
Dehogy! Azt feltétlenül továbbadom.
Az fontos.
Leküzdöttem a rákot.
Szóval életem végéig vizsgálataim lesznek.
De…
De igazolásunk van az onkológusától, aki élen jár a területen.
Ő leírta, hogy Lino egészséges.
Ha kaphatnánk egy esélyt…
Amy, Lino, szimpatikus az őszinteségük,
de tudniuk kell, hogy ez nem rajtam múlik.
A Családi Kör abban különbözik más szervezetektől,
hogy az a filozófiánk, hogy a szülőanya dönt.
Nem mi.
A gyermek biológiai anyja dönti el, hogy ki a legjobb nevelőszülőnek.
Megértjük.
És ők különféle okokból választják ki a leendő szülőket.
Bár nem ígérhetek semmit,
ajánlanék valamit:
menjenek haza,
és állítsanak össze egy pályázatot, ami bemutatja önöket mint párt!
Tegyenek bele képeket és leveleket a barátaiktól! Meséljék el a történetüket!
Tudom, Lino feleségeként elfogult vagyok, de a férjem tökéletes babbo lesz.
Így mondják az apát ott, ahol összeismerkedtünk.
Kezdettől fogva arra vágyom, hogy ő legyen a gyermekeim anyja.
Csíz!
Amiatt, amit átéltünk…
Amiatt, amit elvesztettünk,
örökké szeretni fogjuk ezt a gyermeket a családunkban.
A férjem…
A feleségem
kiváló szülő lesz.
Hogy s mint?
2007 TAVASZA
Gyönyörű vagy.
Hoztam neked
egy koszorúslány-ajándékot.
Le kéne állnod ezzel, Zora.
Már megvan a Frida Kahlo-rugdalózó és a „Csókot a séfnek” kötény
egy babának, aki nem létezik.
Meglátom ezeket, és nem tudom megállni.
Olyan édik, hogy muszáj megvennem őket.
- Oké. - A biztonság kedvéért.
Hónapok teltek el, Zora.
Ne add fel!
Anya, ügyelj, hogy ne legyen gyűrött elöl!
- Köszi, apa. - Dolgozom rajta.
Ez az, Maxine! Gyönyörű.
- Az összes hímzés nagyon egyenes. - Naná!
Pompás ruha.
- Megjött. - Ki jött meg?
Barbara hívott a Családi Körtől. Kislány.
Ez komoly?
Mennünk kell. Kiengedték a babát a kórházból.
Rajta! Mennetek kell. Nyomás!
Muszáj, Amy.
Gyerünk!
- Óvatosan! - Oké, menjünk!
- Szeretlek. - Én is téged!
Ott van. Barbara!
Jó napot! Nagyon siettünk.
Hol van? Hogy van? Mikor vihetjük haza?
Van még valami.
- Mielőtt hazavihetnék. - Oké.
A biológiai apa aláírta a lemondást, de a biológiai anya, Toni,
előbb szeretné megismerni önöket.
Van valami baj?
Ez mind a folyamat része. Fiatalok, aggódnak.
Szerintem elég, ha látja önöket,
mielőtt meghozná élete legnagyobb döntését.
Rendben.
Számára ez egy búcsú is.
- Értjük. - Jöjjenek!
Rendben.
UCLA.
Gyönyörű a campusa.
Igen.
Örülünk, hogy most befejezhetjük.
Alulöltözöttnek érzem magam.
Elnézést, a testvérem esküvőjéről jöttünk.
- Igen. - Zoráéról.
Igen, de honnan…
Igaz. Elnézést. Én…
- Izgulok. - Semmi baj.
Többek közt ezért is választottam önöket.
A családjaik miatt.
Sok mindenen mentek át.
Elmondanám, hogy egészséges vagyok már…
Semmi baj.
Mikor a baba szemébe néztem…
tudtam, olyan szeretetet kívánok neki, amilyennel átvészelték
életük legnagyobb kihívásait.
Szeretném, ha jó élete lenne.
Ha a szeretet, amit kap, átsegítené mindenen.
Hogy egy egész közösség nevelje.
És hogy jókat egyen.
Imádom az olasz ételeket.
Ha most sírni kezdek, nem fogom abbahagyni, szóval…
Ismerjék meg a lányukat!
- Köszönöm. - Köszönöm.
A nagymamámra emlékeztet.
Tényleg?
Rose a neve.
Arra gondoltam…
Úgy gondoltuk, hogy az Idalia nevet adjuk neki.
Olaszul annyit tesz: íme a nap!
De az Idalia Rose név…
- Egyszerűen… - Gyönyörű.
Igen.
Köszönjük.
Én köszönöm.
Egy áldás vagy. Elgyengülök, ha rád nézek.
A mi csodás kicsikénk.
Lynn, szeretném, ha választanál, hogyan hívjon Idalia.
Nagymama, nagyi vagy mamci?
A mamci úgy hangzik, mint egy feslett maca
egy New Orleans-i bordélyházból.
- Maxi! - Igen?
Emlékszel a '96-os New Orleans-i utunkra?
- Emlékszel? - Igen.
„Hívj mamcinak!”
Anya, megtennéd?
- Óvatosan, sír! - Igen. Bocs, édes.
- Oké, felveszem. - Sajnálom. Jól van, babuci.
Tudom.
Halló!
Erős a tüdeje. Az jó.
Szia, Filomena!
Mikor lesz a keresztelő?
Nem lesz keresztelő, legalábbis nem most.
Szeretnénk, ha Idalia találna rá a saját hitére.
Tudom, a fiam ezt akarja,
de meg kell láttatnod vele, hogy mi a legjobb mindenkinek.
Puhítsd meg! Győzd meg!
Beszélj vele!
Filomena, nem így működik a házasságunk.
Minden házasság így működik.
Jól van, hadd lógjon csak a levegőben az unokám lelke! Jó?
Hát akkor szép napot!
Szia, Filomena!
- Rendben. - Na jó. Átadod?
Azt hittem, én jövök.
Tartanom kell, Maxine.
A kötődés kiépítéséhez fontos a nevelőszülő fizikai érintése.
Kötődés. Oké, értem.
Ha már kötődés, hoztam neked valamit.
Íme az új szoptatószimulátorod!
Tudom, várj! Úgy kell ezt használni,
hogy feltöltöd tejjel, hogy a baba szopni tudjon az emlőkből.
Tetszik, ugye?
És ismerek egy Bay Area-i nőt, aki anyatejet árul a neten.
Szerintem nem jó ötlet a neten vásárolni testnedveket.
Tápszert is lehet használni, Maxine. Te ezt nem élted át…
Itt fejezd be, Lynn! Tényleg elég ebből!
Jó pár dolgot lenyeltem már.
És az esküvőn is befogtam.
- Várj! - Nem.
Nekem nem lehetett saját gyermekem.
Hershellel nem lehetett gyerekünk, pedig próbálkoztunk.
De sokféleképpen lehet valaki anya,
amit a lányod is bizonyít most.
Igen.
Én azt akartam mondani, hogy nem élted át…
az elveszettséget, amit az első babámnál éreztem.
Fogalmam se volt, mit tegyek.
Kész!
Fantasztikus.
Ne, hadd próbáljam meg én!
Rendben.
Ezt kapom, amiért összehoztalak titeket.
Elvégre a lányod. Persze hogy elbájolom.
- Megnézem a vacsorát. - Rendben.
- Oké. - Ne!
Ezt egymás közt kell lerendeznünk.
Oké, kötődni fogsz hozzám, még ha bele is halunk.
Ez az, Idalia, az anyukád vagyok.
Itt van az anyu.
Úgy ám.
Az anyukád vagyok, Idalia.
Igen.
Tudom, mire gondolsz most. Bízhatok ebben a nőben?
Ha öt órán át üvöltenék,
megtörném?
Nos, elmondanám, kincsem,
hogy itt leszek neked.
Bizony.
Rendben.
Jól van. Itt vagyok.
Légy velem kíméletesebb!
Annyira gyönyörű vagy, Idalia!
És szépen átalussza az estét. Szia!
Semmi baj.
Dr. Atluri az?
Rendben. Köszönöm, doktor úr.
Jó hír?
Istenem!
Vonszold ide a rákmentes segged!
Könyörülj az öregemberen!
Igen.
Szia!
Drága Idaliám!
Holnaptól megint dolgozik anyu.
Szóval…
kevesebbet lehetünk együtt.
Apa már nem csinálhatja azt, amit szeret.
És hiányzik neki.
De megállapodtunk.
Visszamegyek dolgozni,
és mostantól sok időt töltötök együtt.
Valakinek pelenkáznia is kell téged.
Őrülten fogsz hiányozni.
Rendben.
- Tessék! - Szia!
Ez az!
Rendben.
Oké, szia!
Szia, anyu!
2011 ŐSZE
Idalia, megjött anyu!
Szia, tökfej!
Na szóval,
petrezselyem.
Egyesek csak körítésnek hiszik,
de mi, okos kislányom, tudjuk, hogy nem az.
És a szár annál ízesebb, minél közelebb van a földhöz.
Idalia bámulatos. Megforgatta élete első frittatáját.
Négyévesen konyhafőnök-helyettes.
Tényleg? Hihetetlen!
Istenem, bár láttam volna!
Legközelebb előbb gyere haza, anyu!
Oké, megpróbálom.
Pacsi!
Szóval Brigitte az osztálytársa?
Nem, Delphine az.
A szekrénye Idaliáé és Barley-é között van.
Azt hittem, Delphine szülei tartják túl pajzánnak a The Backyardigans zenéjét.
Nem, Olive szülei.
Azt hittem, Olive a tornász.
Kale az.
Olíva, kelkáposzta. Jó suli.
Összezavarodtam.
Na jó. Készen álltok?
Lekapcsolom a villanyt.
Tetszik?
Rajzolhatnál arcokat a nevek mellé az iskolai svédasztalhoz.
Oké.
Csütörtök, öt óra. Emlékszel?
Miért mindig öt óra? A forgalom miatt háromkor kell elindulnom a Wattsból.
Zora aznap akarta elvinni oda az osztályát.
Azért megpróbálhatnád.
Persze. Megpróbálom.
Színezzük ki Pinot cipőjét! Csodás!
Legutóbb Tonino és a kecske
egy nagyon nagy hegyre másztak fel.
- Lino! - Majd… Igen?
Készen állunk.
Rendben.
Mindjárt jövök.
Légy jó Anethez, rendben?
Oké. Menjünk!
Megnézhetem a rajzodat?
Ő Elli úr. Nézd, milyen aranyos!
Emlékszel, hol hagytuk abba? Toninónál és a kecskénél?
A hegy csúcsáról belátták egész Szicíliát.
És a kecske a sok zöldségtől zölddé változott.
Erre a béka:
„Ne utánozz, butus kecske!”
Jól van, ideje lefeküdni.
Jaj, ne!
Szállj be!
Mi történik most?
Nos,
a kecske megeszik egy répát, amitől elveszti a zöld színét.
De az lehetetlen.
Tonino kitiltotta a répát a birodalomból. Igaz?
Hát persze.
Ideje aludni. Szép álmokat!
- Nem tetszett a mese. - Elfogadható volt.
Túl sok értelme nem volt, de elment.
Oké, a gyerekeim elmentek. Mi a gond, Amy?
Egy szörnyeteg vagyok, nem?
Ki ne akarná, hogy a gyereke kijöjjön az apjával?
Nem szabadna irigykednem, de úgy érzem,
le vagyok maradva. Az egyik pillanatban még kisbaba,
aztán meg már egyetemista, és mindenről lemaradok.
Oké, nyugi! Lassíts!
Így megúszod a lázadó tinikorszakot,
pedig örülnék, ha visszakapnád a sok őrültséget, amit műveltél.
Angyali voltam.
Jobban szereti Linót, mint engem?
Együtt főznek, saját, titkos meséik vannak.
Még olaszra is tanítja. Legközelebb már saját nyelvet találnak ki.
És én örülök ennek. Tényleg.
Úgy jó, ha Lino többet van vele, mert…
Bármikor… Többet kell vele lennie.
Mert…
A rák bármikor kiújulhat.
A rák el is tűnt, meg nem is.
Mintha még velünk lenne, és elragadna tőlünk dolgokat.
Mert Lino nem dolgozhat, én lemaradok a lányom életéről, és ezt utálom.
Gyűlölöm, amit a rák tett a házasságunkkal és velem.
Gyűlölök olyan anya lenni, aki féltékeny a férjére meg egy nyamvadt kecskés mesére.
Egy kecskére!
Rossz lemaradni az életéről.
Hát ne tedd! Legalábbis ne ma!
Menj!
Hajrá! Ezt én intézem.
Menj svédasztalozni!
Semmi se anyásabb annál, hogy idegenek kajáját habzsolod.
Megjöttem!
Lino, csodálatos vagy.
Micsoda meglepetés!
Igen, az.
Szia! Amy vagyok.
Brigitte.
Te nem négyéves vagy?
Nem. A lánya, Delphine négyéves Idalia iskolájában.
Brigitte az anyuka.
Jól megvannak a lányok, Lino.
- Helló, új anyuka vagy? - Szia!
Jaj, nem, ő Amy.
A feleséged. Hű!
Jó végre találkozni veled. Kérsz valamit inni?
Mi vodka-szódázunk.
- Még csak fél négy van. - Kedden szoktuk, de…
Én pedig segítek Linónak az esti fogás elkészítésében.
Lino séf, nemigen kell neki segíteni.
Ismerkedik az olasz konyhával.
Ő francia.
Amúgy tessék! Bocsi.
Petrezselyem a kertből. Ez más, mint a francia fűszernövények.
Ne becsüld alá! Tessék!
- Elveszett lennék nélküled. - Figyeljetek!
Mintha sírna az egyik gyereketek. Talán elesett, és beverte a fejét.
- Igen, szerintem nézzétek meg! - Oké.
Miért adtál neki petrezselymet?
Tessék?
Brigitte-nek.
Petrezselymet adtál neki.
Igen. A szicíliai konyhában fontos a petrezselyem.
Brigitte jó szakács. A francia konyhában.
- De azért ügyes… - De én ültettem azt a petrezselymet.
Igen, tudom.
Nem értem. Nem használod a konyhát.
Az az én petrezselymem!
Csak egy kis hajtást kapott. Nem értem…
Miért csinálod ezt?
Ha elültetek valamit,
gondolhatnál rám, mielőtt elosztogatod.
Miért kiabálsz, anyu?
Semmi baj.
Szia!
- Elaludt? - Igen.
Alszik, mint a bunda.
Köszi. Rakd csak az asztalra!
Igen?
- Brigitte csak egy barát. - Felismerem a flörtölést, Lino.
Sose tenném. A szívem csak a tiéd.
Nem csak Brigitte aggaszt.
Nincs olyan részem Idalia életében, mint neked, és ettől úgy érzem…
Rossz anyának érzem magam.
Irigyellek titeket.
Amy,
jó itthon lenni a lányommal.
De én is irigyellek téged.
Nem tudod, min megyek keresztül.
Séf vagyok, de nem tudok megélni belőle.
Érted?
Én se így képzeltem el az életem.
- Oké. - Oké.
Mit kezdjünk ezzel?
Így nem vagyok boldog.
Boldogtalan vagyok.
Ne!
Ne! Semmi baj.
Semmi baj, figyelj!
Oké. Brigitte adott egy ötletet.
Ne, ez komoly!
Indíthatnék egy főzőtanfolyamot.
Jó lenne újra profi konyhában főzni.
Jól jönne a pluszpénz. Kérhetnék Antoniótól óracsökkentést.
Többet lehetnék Idaliával, és…
Többet is festhetnék.
Több időt szánnék a művészetre és ránk. Hiányzik a családunk.
Nagyon.
De tisztázzuk: Brigitte nem járhat a kurva órára. Komolyan.
- Megértetted? - Oké, megegyeztünk.
És kérnék még egy szívességet.
Bármit, szerelmem.
Elmagyaráznád a Toninóról meg a rühes kecskéről szóló mesét?
- Mert nem értem. - Meglesz.
2014 TAVASZA
Szia!
- Anyu! - Szia!
Hogy vagy? Köszi, Sharon. Már majdnem befejeztem a művemet.
Ugyan már! Epres palacsintát sütött nekünk.
Bármikor átjöhet.
Köszönöm. Szia!
És hogy van a legokosabb másodikos kislány?
Jól. Megtanultuk, hogy a lepkék a lábukkal ízlelnek.
Ne mondd!
Figyelj csak, bekoszoljuk együtt a kezünket?
Oké, gyere!
Szóval,
az édes bazsalikom
arra emlékeztet minket, hogy néha a lágy ízek a legerősebbek.
Mutatom.
- Legyen szoknya! - Oké.
- Ne, sárga! - Rendben.
Elli úr megeszi az összes salátát.
Hahó!
És tessék!
Bundás virsli?
Igen.
Sok órám van a héten. Újra dolgozom.
Fárasztó lesz.
- Jó étvágyat! - Eszünk?
Várj, mustár vagy ketchup?
Jól vagy?
Jól vagyok.
Csak félrenyeltem.
Igyál vizet!
Tiéd a ketchup, enyém a mustár. Babbo vajon melyiket választja?
Üdv, Anet!
Köszönöm, hogy előbb bemehetek. Főleg pénteken.
Dr. Atluri minél előbb szeretné.
Minden rendben?
Meglátjuk.
Idalia, ha most, vacsi előtt kapnád meg a nasit,
nem vacsoráznál.
- Anya! - Nagyi!
Bogárkám!
Mit keresel itt?
Nos…
Mi a csoda?
Randiest.
Még egy kicsit.
Mi van?
Táncoljunk!
Várj! És ha elesel?
Akkor elesem.
Megint táncolni akarok a nejemmel.
Elmeséltem már
az esetet,
mikor Tonino és a kecske focizni akartak?
De volt egy nagy gond: a kecskének csak alkalmi cipője volt.
- Mit tett a kecske? - A kecske
kölcsönkért egy régi csukát az unokatestvérétől.
- De a kecskének négy lába van. - Igaz, ezért kellett neki még egy pár.
Jó barátja lévén Tonino kölcsönadta neki a csukáját,
de mikor a kecske felpróbálta, a csuka túl nagy volt a patáira.
A kecske elszomorodott,
de Toninóval támadt egy ötletük.
Hahó! Idaliának le kéne feküdnie.
De babbo még nem fejezte be.
Még öt perc.
A feliratot fordította: Kanizsai László