Zazil tillbringade åratal med att befria sitt folk från spanjorerna,
men en dag försvann hon.
Var hon tog vägen är oklart,
men enligt sägen bosatte hon sig mitt i havet.
På en ö som till och med gudarna glömt, där endast de döda kan få ro.
Carlota?
Carlota, lyssnar du på mig?
Välkommen till De dödas ö.
Passande, med tanke på vad som hände dina vänner.
Kom nu. Det är dags att leta efter gravar.
Du hörde. Sätt fart.
Inés!
-Är du okej? -Octavio…
-Är du okej? -Leo!
Ta av jackan! Jag vet att du gillar den, men du kommer att dö!
-Miguel, är du okej? -Miguel!
-Lucas? -Jag ser dem inte!
Var är Citlali?
Lucas! Citlali!
Lucas! Vad gör du? Kom igen!
-Lucas! -Jag kan inte.
-Lucas, titta på mig!
Litar du på mig? Jag är här, okej?
Klarar du det? Okej. Ett, två, tre!
-Lucas! -Där borta!
-Lucas! -Är ni okej?
-Du klarade det! -Jag klarade det!
Spara på krafterna, vi är långt från stranden.
Ja, men vi måste simma. Annars dödas vi antingen av hajarna eller av hypotermi.
-Va? Hajarna? -Nej!
Sa du hajarna?
-Sluta skrämma honom. -Här finns inga hajar. Bara småfisk.
Min ryggsäck!
Octavio! Vi kanske kan få tillbaka din båt.
-Hade du inte en Zodiac på båten? -Jo, men det går inte.
-Den är 15 meter under ytan. -15 meter?
-Jag hämtar den! -Vänta! Jag ska bara…
-Okej. -Okej, nu!
-Vänta! Citlali! -Citlali!
Citlali!
Jag tar tiden!
Tröttnar du inte på att vara hennes marionett?
Hon har utnyttjat dig hela sitt liv,
och du tillåter det för att du är besatt av henne.
Det måste kännas förnedrande.
Du måste låta mig gå. Det är du skyldig mig.
Härligt, eller hur?
Det här påminner mig om när vi lekte skattjakt som barn.
Nej, just det. Pappa lekte bara skattjakt med dig.
Du är lika långsint som alltid.
Det påminner mig om hur jobbigt det var att du skulle släpa med mig överallt.
Pappa lekte ju med tjänsteflickorna, det är väl klart att jag gjorde samma sak.
Gör inget dumt.
ARKEOLOGISKA NATIONALINSTITUTET
God morgon.
Tyvärr är området avstängt. Ni får inte vara här. Jag beklagar.
Ursäkta… Vad sa du?
Titta, nu har vi transport.
Mano, ta vaktens walkie-talkie.
-Hur lång tid har det gått? -Fem minuter, 15 sekunder!
Va? Det är ju jättelång tid!
Citlali!
-Jag ser henne inte. -Tänk om det hänt henne nåt.
-Vad gör vi om hon inte kommer upp? -Hon kommer.
-Om nån klarar det, så är det hon. -Hon klarar det.
-Hur lång tid har gått? -Fem minuter, 40 sekunder!
Hon klarar det.
Vi klarade det!
Citlali, du är bäst!
-Vad snälla ni är. -Ja!
-Jag beklagar förlusten av din båt. -Ingen fara. Det finns fler båtar.
BANDITER
-Han är död. -Är du säker?
Tack, Octavio. Vad vi skulle göra utan dig?
Ska vi verkligen gå dit utan vapen?
Jag kan stanna och vakta båten så att den inte flyter iväg.
Vi kan inte dela på oss. Vill du stanna kvar helt ensam?
Om de kan döda en, kan de döda oss alla.
Vi följer efter dem på avstånd, utan att komma för nära.
Där är hjulspår efter en Jeep.
Det var säkert hans.
Okej, då vet vi åt vilket håll vi ska gå.
Jag beklagar.
Vila i frid.
Zazil, var är du?
Du vet inte var graven är, eller hur?
Graven har inte registrerats. Den borde finnas bland de okatalogiserade.
Ni hörde henne. Börja leta!
Sätt igång! Dela upp er!
-Miguel… -Vad?
Det är åtminstone lätt att följa efter dem.
Kom igen, vi fortsätter.
-Lucas. -Lucas, titta inte.
Jag lever i min egen bubbla…
Jag tänker inte övernatta här.
Antingen hittar vi graven, eller…
Eller vad?
Vad mer kan du ta från mig?
Jag borde ha låtit Miguel Morales leva.
Han hade hittat graven.
Miguel…
Vad hade du letat efter?
Ett kapokträd.
Följ efter henne!
Kom igen!
"…återvända till våra rötter."
-Vackert. Och? -Tänk om det var bokstavligt menat.
Kapokträden är heliga. Det har Miguel sagt tusentals gånger.
Det kan vara här Zazil ligger begravd.
Har ni sett allt det här?
-Miguel. -Miguel.
Förlåt, men det är helt otroligt.
Bra jobbat. Hon begravdes naturligtvis under kapokträdet.
Kapokträden ansågs heliga, en länk mellan Xibalbá och himlen.
-Men det var inte samma himmel som… -Ska vi gå?
-Va? Gå vart? -För att rädda Lilí, hon är där.
-Men utan att gå för nära. -Precis.
Agerar vi inte smart, dör hon. Eller Citlali, Lucas eller Octavio.
Okej, inte Octavio.
Nej.
Zazil.
Bra jobbat, Lilí.
Det ligger nåt här.
Det är en kista.
Den där jävla Cortés stämpel igen.
Säg inte att det är allt.
Här är några pergament.
Eldtåren är inte här. Vi kommer aldrig att hitta den.
De hittade inget. Skatten är inte där.
Det här kanske är en ledtråd till hur vi kan hitta diamanten.
De öppnar nu, snart kommer här att vara fullt av folk.
Vi tar med lådan. Jag hoppas att du kan tyda pergamenten.
Tänk att du och jag sitter här tillsammans.
Precis som förr.
Ursäkta!
Vad vill du ha? Rom och cola, mezcal, kaffe med brandy?
Hejsan. Vad får det lov att vara?
En mojito och en rom och cola.
-Vi kan skåla för det förflutna. -Okej. Kommer strax.
-Hej. -God dag.
Vi kommer från polisen. Jag behöver ställa några frågor till dig.
Servitrisen är distraherad. Ni vet vad ni ska göra.
-Ja. -Ja.
Du följer med mig. Här.
-Lycka till. -Nu går vi.
Lycka till.
-Vad fick du tag på? -Det här.
-Det här? -Men det här kan jag öppna allt.
Vilket proffs.
Det viktigaste är att vara försiktig och hålla sig lugn.
Den där kanske?
-Nej. -Inte?
Inte den här, så klart.
Nej, vilken skrothög.
Den är för liten.
-Den får vi inte plats i. -Jo, på flaket.
-Men vi skulle synas. -Ja, och om det regnar blir vi blöta.
Den här. Den blå är perfekt. Mina föräldrar hade en liknande bil.
-Den svarta är bättre. -Varför då?
För det första är färgen ful.
Om dina föräldrars bil hade samma färg, hade de dålig smak.
För det andra är den här mycket nyare, men den är ändå lätt att bryta sig in i.
Den är enklare att ta och större. Jag kan sånt här. Motorcyklar är din grej.
Okej, herr båtkapten. Jag ska visa dig hur man gör.
-Vi får se som lyckas öppna först. -Okej.
Då kör vi.
-Vi måste vara diskreta. -Folk tittar på oss.
-Gå normalt då. -Jag går normalt.
Där borta.
-Vi behöver en stjärnmejsel. -Titta. Jag köpte dem på nätet.
De är jättefina. En stjärnmejsel.
-Skynda dig. -En stjärnmejsel…
Stjärnmejsel.
Det här är ett vattenpass. En stjärnmejsel? Det här är välbyggt.
Zazil köpte tillbaka slavar för alla sina pengar.
-Vilken naiv kvinna. -Hon befriade sitt folk.
Nej. Hon befriade några av dem. Tror du att conquistadorerna påverkades?
-Står det nåt om diamanten? -Nej.
Ariel kanske kan hjälpa oss.
Han vet ingenting.
Ursäkta mig.
Ni hade beställt en mojito och en iste.
-Nej, ingen iste. -Det är okej, jag tar den.
Här är några servetter.
Skål.
TOALETTEN
Den lossnar.
Andra hållet.
Jag förstår varför verktyg inte används i datorspel.
Kom igen.
Öppna, för helvete. Jävla skrothög.
-Vilka jävla skräpdyrkar. -Jag klarade det nästan.
Octavio? Octavio…
-Octavio! -Vad?
-Vet du vad… Hej. -God dag. Fint väder idag.
Vet du vad den ena stocken sa till den andra?
-Nej, vad sa den? -Jag berättar sen.
Skitstövel.
-Hur var Miguel i sängen? -Va?
Leo vet jag ju.
Jag måste gå på toa.
Du är så tråkig.
Om du vill kan jag kissa i ditt glas istället?
Du är så dramatisk.
Mano!
Lilltjejen behöver kissa. Håll koll på henne.
Tänker du komma in och torka mig också?
Gör inget dumt och lås inte dörren.
Skynda på!
Nu då?
"Toaletten." Okej, och nu då?
-Så där ja. -Klart.
-Nästan… -Låt mig. Fortsätt däruppe.
-Däruppe? -Ja, där är fyra skruvar.
-Hur trodde du att den satt fast? -Jag når inte.
Når inte du, når inte jag.
Helvete.
-Hur går det? -Bra, jag är snart klar.
Jag ser det. Samma här.
Jag är så diskret…
-Den sitter hårt fast. -Kom igen.
Fan också. Poliser.
-Va? -Polisen kommer.
-Det var jag som ringde dem. -Varför?
-Lucas. -Jag försöker…
Jag har bara en hand. Så där.
Lucas. Ni lever.
-Var är hon? -På toaletten.
-Jag förstår inte hur… -Hennes vänner lever, idiot.
-Stå still! -Du också. Händerna där jag kan se dem.
-Vad har hänt? -Flera parkvakter har mördats på ön.
Vi vet att ni var där och vi vill prata med er.
-Är det ett jävla skämt? -Nej, det är det inte.
Octavio! Hönan har precis bajsat.
Fanns det ingen bil med färre djur?
Tror ni att hönorna kan smitta oss med sjukdomar?
Jag har läst att de kan bära på psoriasis, spetälska, prostatacancer…
Lägg av, Lucas!
Att älska djur är den ädlaste egenskapen en människa kan ha.
Dessutom är det här inte mitt fel. Ni kan framföra era klagomål till Leo.
Tyvärr var alla andra bilar låsta.
Jag öppnade nästan en mycket finare bil, utan djur.
Du försökte i en kvart och sen började du banka på bilen med knytnävarna.
-Jag vill inte prata mer om det. -Så klart.
Vi har ingen aning om var skatten är, eller hur?
Nej. I lådan fanns en likadan guldtacka som i Guerreros grav,
och pergament med glyfer.
-Kodexar? -Det heter kodexar.
-Kodexar. -Och var är kodexarna?
Förlåt. Jag hann inte stjäla dem eftersom jag var kidnappad.
Jag har inte tid att leka tjuv och polis, Regina håller min son gisslan.
Gasen i botten, Bandolis.
-Du är både tjuv och polis. -Mot Merida!
Ja… Råkar nån veta var närmsta bensinstation ligger?
Jag orkar inte mer.
Ursäkta?
Jag förstår.
Låt dem gå.
-Va? -Släpp dem, för helvete!
Ursäkta mig, fröken.
Jag ber verkligen om ursäkt.
Vi mottog felaktig information och begick ett misstag.
-Ingen fara. -Det var…
Ni gjorde bara ert jobb.
Jag ska prata med er chef, jag tror att ni förtjänar lite ledighet.
Mina saker.
-Jag kan fortfarande hinna ifatt dem. -Nej.
Gör dig av med skitungen istället.
Stanna! Titta, de säljer bensin här.
Det är nog en olaglig bensinstation.
Då passar den väl dig?
-Har nån pengar? -Jag har. Vänta.
Jag har 69 pesos.
-Det räcker till en godisbit. -En godisbit kostar väl inte 69 pesos?
Jag löser det.
-Vänta. -Vad gör du?
Du ska göra din grej, eller hur? Jag vill lära mig.
Kom igen.
-Gör som jag. -Okej.
Vad varmt det är.
-Tjena. -Hej.
Hur är läget?
Hej, grabben.
-Hej. God efter… -Läget?
God eftermiddag.
-Får jag? -Nej… Ja.
-Ja eller nej? -Javisst, varsågod.
Du kan aldrig gissa vad vi har råkat ut för.
Vi skulle på fest, men bensinen tog slut innan vi hann fram.
Och jag har hört att det finns bensintjuvar här.
Ja. Hur som helst.
Därför skulle vi vilja be dig om en tjänst.
Skulle vi kunna få tanka här hos dig?
Bara lite? Vi såg att du säljer bensin. Vi skulle bli så glada om du hjälpte oss.
Festen är här i närheten. Du kanske kan titta förbi senare?
Vi kan ta en drink och betala dig då.
Vår dj-kompis är så bra och det kommer massor av snygga tjejer.
Var kommer du ifrån?
-Ja. -Ursäkta. Ett ögonblick.
-Vad gör du? -Jag gör som du?
Du överdriver. Han är livrädd.
Han har varit nervös hela tiden.
FLERA MORD PÅ DE DÖDAS Ö
Letar de redan efter oss?
-Förlåt. Jag ringde direkt när jag såg er. -Det var ju trevligt gjort.
-Idiot! -Nej! Skjut inte!
Kör! Fort! Polisen är på väg!
-Va? -Kör, för helvete!
Stanna.
Kom igen!
Precis vad vi behövde.
De kanske letar efter narkotika. Har ni nåt på er?
De letar inte efter narkotika.
De kanske gör det.
Men det ser ut som att de delar ut flygblad.
Det är foton på oss. Hur gick det till? De fick oss efterlysta på några timmar.
Det kräver en fullmakt från åklagarmyndigheten.
Jag sa ju att Regina är mäktig, man bör inte bråka med henne.
Jaså, det sa du? Vad omtänksamt, Carlota.
Vi måste bort från vägen.
-Är de här vägarna säkra? -Ja, de är säkra.
-Är du säker? -Ja, jag är säker.
Bravo!
Förlåt.
Sluta! Du förstör motorn!
Nu kommer vi inte längre.
-Vi stannade åtminstone i skuggan. -Vi fortsätter till fots.
-Vad klumpig jag är. -Är du okej?
-Min trasiga hand. -Ojdå.
Minns du när vi träffades första gången, när du anhöll mig?
Naturligtvis. Du föll pladask för mig.
Du svimmade.
Sen dess och för all framtid.
Nej, men då hade de kidnappat pappa. De höll honom fången i tre dagar.
Alex kommer att klara sig.
De tog honom som garanti, men de vill bara åt skatten.
-Vi kommer att hitta den. -Tack.
Kom hit.
Jag är alldeles svettig.
En blöt puss.
Hör på. Jag ska sammanfatta läget.
Bensinen är slut.
Vi har ingen mat.
Vi har inga pengar.
Vi har inga mobiler.
Jag har min mobil. Titta.
-Jag har 69 pesos. -Perfekt.
Vi har en mobil, 69 pesos och min kniv.
Nu går vi. Det är långt till hotellet. Det kommer att ta en evighet att gå.
Ju fortare vi går, desto fortare är vi framme.
Det låter logiskt.
Tack.
Kan vi köpa en mango?
-Mango? -Eller en kokosnöt, eller plommon?
-Jag har råd med en mango. -Mangor har maskar.
Jag tänkte på Acapulco innan. Minns du?
Jag stal en bil och du klädde ut dig till Chiapas-försäljare.
-Ja, jag sålde blommor från Zinacantán. -Ja.
Det var kul.
-Tack för att du räddade mig. -Ingen lämnas kvar.
När jag rymde hemifrån som tonåring hittade Leo mig på gatan.
Han hjälpte mig. Och vet du vad?
Han fick inte heller veta mitt namn först. Jag har haft så många olika.
-Det har förlorat sin betydelse. -Det kvittar.
Vad vill du veta?
Bara säg. Jag berättar vad som helst. Jag vill inte ha det så här.
Inget. Jag… Det är okej. Tack.
Vi gör så här.
Först letar vi upp Eldtåren. Jag ska hjälpa dig ur knipan du hamnat i.
Sen vill jag aldrig se dig igen.
Jag tror att det blir bäst så. Allt kommer att ordna sig.
Hallå!
Vänta på mig.
Var är ungen?
Det vet jag inte.
Vad letar du efter?
Jordgubbar, svamp, gräslök, rädisor…
Och var är de?
Jag har inte hittat dem än.
Men jag har hittat gräs.
Ni kommer att tacka mig när vi börjar svälta ihjäl.
Jag är nog hungrigare än så.
Lilí?
Du hade sex med Regina.
Va? Jag menar, nej. Eller, ja.
-Jag menar, det var tvärtom. -Vad menar du med "tvärtom"?
Nej, gör inte så här. Det var du som försvann.
Har du glömt det?
Hon kidnappade mig och torterade mig och…
Tror du att jag ville det?
Vem vet vad hon annars hade gjort.
Är det gjort?
-Nej. -Vad menar du?
Förlåt.
Jag kan inte döda honom.
Jag har alltid lytt dig, men det här gör jag inte.
Det börjar bli mörkt.
Titta, vilket ställe.
Det är okej för en natt, eller hur?
Det är riktigt coolt.
-De känns inte hygieniskt att sova här. -Det är bara en natt.
I morgon sover vi nån annanstans.
Det är vackert.
Vilken tur att jag hittade lite mat.
Det luktar gott. Vad är det för nåt?
Det är svamp och persilja.
-Vad är… -Rör inte! Det är inte klart.
Canché, det är Inés.
Var är du, Inés? Vad har du nu blivit insyltad i?
Umgås du med brottslingar?
Det är inte vi som är skurkarna.
Ditt ansikte visas överallt.
Det vet jag!
Håll dig härifrån.
Din mustaschprydda chef har suspenderat dig.
-Jävla mustasch… -Vad gör du?
Min telefon har inte gjort dig nåt. Lugn.
Det kvittar, batteriet är ändå slut.
-Ja. -Ungefär så, eller hur?
Ja. Lite mindre anime kanske, men det är väldigt likt.
Zazil köper sitt folks frihet med guldet.
Gerónimo, Gonzalo och Zazil stjäl guldet.
Gonzalo dör. Ja.
Sen använder Zazil guldet för att köpa sitt folks frihet.
Det hon gjorde var fantastiskt.
-Hon gav dem deras liv tillbaka. -Sluta.
-Finns det inget kvar av skatten? -Jo, det finns massor av guld kvar.
Och smaragder och rubiner… Allt möjligt.
Det här är Zazil med Eldtåren, eller hur?
Eldtåren?
Ja, den är en del av skatten.
-Mycket värdefull, precis som allt annat. -Det är nåt ni inte berättar.
Vem? Vad? Vem?
Vad är det med er?
Soppan… Vilken soppa finns i svampen?
Jag plockade svampar och la dem i soppan.
-Åh, nej… -Persilja.
Och persilja också.
Nu vet jag vilken sorts svamp det var.
Ta det lugnt…
Bandolis!
Det är Zazil med Eldtåren.
-Skatten finns inte kvar. -Nej, jo, skatten är kvar.
Inés!
Vad är det?
-Märkte du också det? -Vad?
Att de ljuger.
Ja! Nej, vänta, vem?
Alla ljuger. Men hon ljuger mest av alla. Titta.
Ja.
Ja, hon ljuger.
Lögnare.
Lögnare… Din lilla lögnare. Lögnare.
-Är du verklig? -De kostar 70 för ett dussin.
-Hej. -Hej.
Du är verklig.
-Sjuttio? -Ja.
Okej, vänta lite.
Jag har 69.
God morgon, kolibrier.
Miguel, du skrämde mig.
Är det där majs?
-Octavio, vad gav du oss? -Han är fortfarande hög.
Men ni hade jättekul igår, eller hur?
-Ja. Bra fest. -Kan jag få en?
-Frukost. -Vill nån ha?
-Jag har goda nyheter. -Vad?
-Jag vet hur vi ska ta oss hem. -Hur?
Ni kommer att älska det.
BELÖNING
Här, ifall ni ser dem.
Ich habe einen Hund.
Vad sa du?
God morgon.
Nej, det är Guten Morgen. Du sa: "Jag har en hund."
Jag har ingen hund.
Säg inget nästa gång.
Kom igen, Citlali, joddla!
Gör det igen!
Octavio, får vi höra dig joddla?
Vad har hänt här?
Ximena?
Xime!
Pappa!
Xime!
Här borta!
Pappa!
Här!
Vad har hänt?
Markägaren och hans män tog sig ut.
Jag glömmer alltid honom.
Jag sa ju att de skulle bli vansinniga.
Tack.
Pappa? Vad är det?
Förlåt mig.
Förlåt.
Canché, nej. Jag ringer från Miguels hotell.
Ta det lugnt. Ingen kommer att spåra samtalet.
Jag behöver bara veta om du hört nåt om Alex.
Jag ringer sen igen.
De vet inget.
Octavio?
Octavio!
Är du okej?
Känner du av svamparna än? Är allt okej?
Jag såg det.
Naturen är vis. Svamparna ljuger inte.
Jag såg allt.
-Vad såg du? -Jag såg allt, hur allt utspelade sig.
Inte trädet, utan hela skogen. Inte mosaik-biten, utan hela mönstret.
Jag såg inte osten eller tomaten, utan hela salladen.
Okej, vad pratar du om? Jag förstår inte. Vad såg du?
Eldtåren.
Vi var helt förblindade. Varför insåg vi inte det tidigare?
Ring Regina.
Vi ska erbjuda en deal.
Hur har du smutsat ner armbågarna?
Förlåt, vi borde ha… Vi borde ha kollat till dem.
De slog sönder låset med en sten eller en spade…
Xime…
Förlåt mig. Det var jag som drog in dig i det här.
Den här armhålan…
Får jag?
Ja, så klart.
Och nu tar vi bröstet.
Och din rygg.
Titta. Där fanns nåt liknande.
En bild av Zazil som ger bort Eldtåren.
Men till vem? Och varför?
Hon kanske betalade nån för att de skulle lämnas ifred på ön.
Eller? Priset de betalade för att få dö i fred.
Nej, hon använde den inte som betalning.
Hon återbördade den till hennes folk, där den hörde hemma.
-Pappa? -Vad är det, min son?
Vad är det med er? Vad fan är det som händer här?
Vad?
-Helvete… -Pappa?
-Vet du vad vi pratar om? -Javisst.
Vi pratar om Eldtåren, eller hur?
Zazil tog den från Cortés.
-Kände du till Zazil? -Nej, inte direkt.
Jag misstänkte det på sätt och vis, för…
Men att hon stal den är i alla fall säkert.
Hejsan!
-Hej. -Du har alltid varit så vacker.
Titta vad söt din flickvän är. Ni är ett så fint par. Ni borde gifta er!
Juan…
Vad gjorde hon med den?
Det sa jag ju, Miguel. Du lyssnar inte.
Både hon och Gonzalo
planerade alltid återbörda den till platsen som Moctezuma stal den från.
-Vilken plats? -Ingen aning. Det vet jag inte.
Jag är ingen expert på sådana…
-Professor Ramírez, min kollega. Minns du? -Ja.
Prata med honom. Det här är hans expertområde.
-Vem är han? Känner du honom? -Nej, men jag vet vem han är.
De träffades för länge sen vid några gravar i Sierra Tarahumara.
I Chihuahua. Var bor han?
Pappa?
Det var roligt att ses.
Jag tror ödlan var röd…
Ja, Ramírez måste vara i Chihuahua. Mumierna kom därifrån.
Okej, men Chihuahua är inget litet område.
Nej, det är Mexikos största delstat.
-Toppen. -När tänkte du berätta?
Du visste hela tiden att det inte fanns nåt guld.
Nej, inte hela tiden.
Men det finns en diamant, den största diamanten som aldrig skådats.
Som du tänkte ge till Regina, och vi skulle stå utan pengar.
Nej.
Eller, ja. Men om hon inte får diamanten kommer ni också att råka illa ut.
Du utnyttjade oss, Lilí.
Du ljuger om allt.
-Var fick du den ifrån? -Han gömmer vapen överallt.
-Octavio, vad gör du? -Ta det lugnt.
-Du visste också, eller hur? -Att hon letade efter en diamant? Ja.
Jag måste få tillbaka Alex. Så jag tänker ge Regina diamanten.
Ni har bevisat att vi inte kan lita på er.
Inés, har du gjort en deal med henne?
Hon ger oss pengarna tillbaka.
Inés och jag tänker leta upp diamanten.
Om nån av er vill följa med, får ni gärna göra det. Förutom Lilí.
Lucas?
Jag vet inte.
Jag följer med Miguel, fast jag älskar er alla.
Utmärkt. Bandolis?
Det är en rätt dum fråga, tycker du inte?
-Därför ställde jag den till dig. -Okej.
Citlali?
Jag följer med Inés. Jag behöver pengarna.
Jag måste hitta diamanten.
Jag är ledsen, Lucas.
Miguel, du vet att jag uppskattar dig.
-Jag uppskattar dig också. -Bra.
Det här är ett misstag.
Du har fått mig att göra nog med misstag.
Bra. Från och med nu går vi skilda vägar.
Undertexter: Lina Olsson