[звучить «Ace of Spades»]
ВИМК УВІМК
[музика стихає]
-[розмови] -[кроки]
[високий дзвін]
[сигнал ліфта]
Що?
-[Кобел] Питаю: «Ви в нормі?» -Так. Усе добре.
Може, вам таки варто поговорити з сестрою. Це важливе рішення.
-З сестрою? -Так.
-Марку. -Так.
З вами точно все гаразд?
Так. Вибачте. Просто в голові запаморочилося, а тоді…
Піду в туалет.
О-о. Здається, він там.
Точно.
[високий дзвін]
[звучить «Ace of Spades»]
[музика стихає]
[Наталі] Не знаю, кого ненавиджу більше: сенаторів чи конгресменів.
[Геллі] Гм?
Скільки ти випила?
[Геллі] Тільки цей.
Добре. Ти потрібна при тямі. Спускайся. Твій вихід через 20 хвилин.
Я говорила з правлінням. Вони тобі дуже вдячні.
-Ґеббі. -Наталі, привіт.
Привіт.
О, Ґеббі, це Гелена Іґан. [хихоче]
О боже, Гелено. Так приємно нарешті познайомитися.
Мені теж.
Розрив
[важко дихає]
[пищать машини]
[важко дихає]
Сподіваюся, воно працює.
[зітхає]
[нерівно дихає]
Де я?
[Девон] Марку, ти в нормі?
Від Ребек дивно пахне.
Від Ребек дивно пахне?
Так. І вона плямкає, хоча нічого не жує.
Просто будь готовий, бо, може, ви разом читатимете книжку.
-Книжку. Точно. -Угу.
Ту, що ти забув, хоч я тобі й нагадувала.
-Так. Авжеж. Вибач. -Угу.
-[Елеонор агукає] -[Девон] Отак.
Отак.
-Як наша дитина? -Гм.
Е-е, наша… [сміється]
Натякаєш на прислів'я «Потрібне ціле село…», так?
З нею все добре. Вона голодна.
О-о. Я хочу поговорити про зміну в житті. Тільки зціджуся, бо помру.
-Я швидко. -Гаразд.
[зітхає]
[звучить «Ace of Spades»]
[музика стихає]
[хекає собака]
[собака скавчить]
[рипить підлога]
Привіт.
Радар.
-[розмова] -[Петтон] Яка основна теза?
[Деніс] Згодна. Усе заплутано.
[Петтон] Марку, вітаю. [хихоче]
Привіт, народ. Як справи?
-Петтоне, ні. -Е-е, Марку,
ми тут говорили про те, чи не було б мудріше,
якби твоя сестра показала дитину вже після сьогоднішнього заходу.
Марку, ти не мусиш ставати на чийсь бік.
-Видно ж, що дитина – янгол. -То це моя сестра? З дитиною?
Саме так. Вона його сестра.
-Вибачте. -Авжеж.
-Так ніяково. -Мм.
Отже, в моєї сестри є дитина. І Кобел теж тут?
Мене попросили поділитися з тобою книжкою.
Мені казали. Е-е, Ребекка?
Ребек. У мене маленькі очі, тож мушу нахилятися над книжкою.
Добре. Я…
Упевнений, усе буде добре. Даруйте.
А ще в мене рани на потилиці. Мій птах постарався.
-Може, їх буде видно. -Добре.
Гей.
Привіт, Марку.
Я зцідилася й тепер вільна. Отже, зміна в житті. Ти про що?
Ми… Це прозвучить дивно…
[Девон хихоче]
Ми з тобою близькі?
[хихоче] Що ти… Що сталося?
Поговоримо наодинці?
-Мені… треба… -[Рікен] Гей, дорогі мої, е-е…
уже майже час,
тож попрошу вас переміститись у вітальню.
Поговоримо під час перерви на роздуми.
-Добре? -Добре.
[Ґеббі] Ти не усвідомлюєш, як діти змінюють життя.
А вони його змінюють.
-Скільки в тебе дітей? -Щойно народила третю.
Треба було зупинитися на двох.
-Гей, ось де ти. -Гей.
-Анджело, рада тебе бачити. -[Анджело] І я тебе.
Гелено, це мій чоловік Анджело Артета.
Гелено, приємно познайомитися.
Піду допоможу за кулісами.
-Скоро повернуся. -Добре.
[Анджело] Радий зустрічі, Наталі.
-Усе гаразд? -[зітхає] Вона не знайшла пляшку.
А-а.
Ого. Троє дітей.
Без невеличкої допомоги я б не впоралась.
Тільки подумати, що хтось хоче оголосити розрив незаконним.
Угу. Знаю.
[котить скриню]
[Анджело] Представлені фото дуже зворушливі.
Я вирішив, як голосуватиму, ще раніше, та думаю…
Побачивши їх, побачивши вас, почувши ваші слова…
Усе це матиме вплив.
Мм. Сподіваюся… що так.
Давайте переконаємо їх.
Я точно спробую.
[Ґеббі хихоче]
Дякую.
І, прошу, подякуйте своєму батькові, якщо його побачите.
Подякую.
[дзвонить дзвоник]
[Ребек] Марку. Сюди.
Я зайняла нам місце.
От тільки знайду окуляри…
Потримаєш
-секундочку? -Ага.
СПРАВЖНІЙ ТИ ТВОЯ ДУХОВНА БІОГРАФІЯ
ДОКТОР РІКЕН ЛАЗЛО ГЕЙЛ
[дзвонить дзвоник]
О боже.
Вибачте. Не можна пустити навспак
-застосунок, що дзвонить у дзвоник. -[публіка сміється]
[Рікен] Гаразд. Дякую всім, що прийшли.
Поки не почали, я хочу передусім
подякувати одній людині.
Родина – мій фундамент і моє натхнення.
І я присвячую це читання моїй першій дитині, моїй дочці,
присутній тут сьогодні.
Елеонор, я тебе люблю.
[Девон шморгає]
[Рікен відкашлюється]
[шепоче] Мій зять.
[Рікен] А тепер… я почну.
«Кажуть, що в дитинстві
Вольфганг Моцарт убив одного хлопця, вдаривши його головою об фортепіано.
Не переживайте.
Мої дослідження в ході написання книжки, показали, що це неправда.
Поки ваш пульс вгамовується,
-подумайте про владу, яку автор…» -Марку.
-Можна й мені зазирати в її книжку? -Угу.
Отак, через плече.
-[Рікен] «…має над читачем…» -Авжеж.
[Рікен] «…якого я тут називаю "ти".
Але хто насправді цей "ти"?»
[Анджело] Удачі вам.
Раді були познайомитися, Гелено.
[Рікен] «Як "ти" може означати різне
для мільйонів читачів на безкраїх просторах Землі?
І, мабуть, найважливіше питання: хто ти?»
ГЕЛЛІ. ІСТОРІЯ РОЗРИВУ
[важко дихає]
[пищать машини]
[клацає замок]
ФЛОТ США
ТАТО
[скриня похитується]
[Рікен] Усі створіння – від кота-стрибуна
до скарлюченої землерийки –
сприймають себе як "ти", логічний центр всесвіту.
Але кіт з'їдає землерийку, і ми, як Шредінґер,
живемо далі, міркуючи, що це значить».
Кінець глави.
[оплески]
[Рікен] Перервемося, е-е,
скажімо, на сім хвилин для роздумів, а потім повертайтеся.
Балфе, приготуй неті пот.
Таке трансформує людей.
Доведеться знову змінити своє ім'я.
Справжній майстер пера. Здається, йому заважало щось у горлі.
-Ага. -Гей.
Перевірю, чи вона ще смоктатиме.
Дай мені дві хвилини і заходь у дитячу.
-Добре. -Добре.
Вибачте.
[Рікен глибоко дихає]
Е-е, містере Гейл… Рікен.
Не знаю, чому в мене так тремтить голос.
Я звучав наче старий невдаха продавець гамбургерів…
[нерівно вдихає] …що розповідає про соуси.
«Продавець гамбургерів». Що за херня?
Господи, навіщо я взагалі відкрив свого блазенського рота?
Усе чудово.
-Книжка просто надзвичайна і… -Марку, дякую,
але ти не мусиш це говорити.
Я чудово знаю твою думку про мене.
-Що? Ні. Я серйозно. -[зітхає]
Твоя книжка… відкрила для мене цілий світ.
Марку, в тебе усе гаразд?
Так. Ця книжка змінила моє життя.
То ти її таки прочитав?
Рікене, ми з тобою друзі?
[зітхає]
Знаю, іноді я змушую тебе почуватися меншовартісно,
бо ти пройшов ту процедуру.
Я шкодую.
Ти мав впоратися зі смертю Джемми так, як було краще для тебе.
Уранці я дивився старі фотки на телефоні
і знайшов одну, коли ми вчотирьох були в поході.
-Пам'ятаєш смішних бджіл? [сміється] -Можеш показати те фото?
Авжеж. Має десь бути. [різко вдихає] Е-е…
-Е-е. Рікене. Неті пот вже теплий. -Дякую, Балфе.
Марку, мені потрібно промити синуси.
Але дякую. Ти й гадки не маєш, як багато це для мене значить.
Марку, я тривожилася за вас.
О-о, я в нормі. Дякую…
Піду гляну, як там сестра.
[хихоче] О-о. Коли ви мене обіймали,
ви раптом якось напружилися. Чому?
[затинається] Я й не помітив.
Так. Ви й зараз напружені.
Так, е-е… Вибачте, я так реагую на вечірки.
Те, що ви раніше сказали, – ви це серйозно?
Щодо планів?
Авжеж.
Розкажіть більше.
Вибачте, маю виконувати обов'язки дядька.
Я… скоро повернуся.
-Добре? -Добре.
Дякую, міс Кобел.
-[Елеонор плаче] -[Девон] Розумію.
-Ось де ти. -Мені дуже треба поговорити з тобою.
Я мушу її заспокоїти. А то розійшлася.
Почекай на мене там, добре?
-Добре. Просто… Добре. Зачекаю. -Я повернуся. Обіцяю.
[плач триває]
[шикає, бурмоче]
Слава богу. Місіс Селвіґ.
Наглянете за нею? А я поговорю з Марком.
-Авжеж, сонечко. -Дякую.
-З Марком усе добре? -Так. Добре.
Дякую. Ви – янгол.
-[Елеонор плаче] -[шикає]
[шикає]
Усе. Слухаю тебе уважно.
Мене звати Гелена, і я – з роду Іґанів. [сміється]
Коли ти ростеш у сім'ї Іґанів, учишся,
що наші працівники – наша родина.
У дитинстві це трохи збивало з пантелику,
бо я думала,
що в мене насправді є тисячі братів і сестер
по всьому світу. [хихоче]
О боже.
Та з віком я зрозуміла. що йдеться про спільні ідеали.
Е-е… [хихоче]
Тато змушував мене повторювати дев'ять основних принципів
щовечора перед сном.
Зізнаюся, мені це не завжди подобалося. Вибач, тату.
Тепер це ті цінності, які я розділяю з усіма працівниками Lumon,
і саме тому вони – моя родина.
[відлуння] Я б ніколи не попросила їх зробити таке,
чого радо не зробила б сама.
[звичайний голос] Тато був би радий, якби я зараз сказала,
що погоджуюся на цю роботу з почуття відданості,
і що я відчуваю поклик до служіння, бо я – справжня Іґан.
Але я пішла на роботу, що вимагає розриву, бо це – офігенно.
Отже, ні, я не вважаю, що розрив нас розділяє.
Я думаю, він нас об'єднує.
ОБ'ЄДНАНІ СЛУЖІННЯМ
[виск шин]
[Мілчік] Вітаю.
-Зараз я не можу відповісти. -Чорт забирай!
[шелестить папір]
ПРАЦІВНИК, ЩО ПРОЙШОВ РОЗРИВ, ПОДАВ У СУД ПІСЛЯ ТРАВМИ
«LUMON ТРЕБА ПРИТЯГТИ ДО ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ»
СПИСОК ПРАЦІВНИКІВ, ЩО ПРОЙШЛИ РОЗРИВ
БЕЙЛІФ, ІРВІНҐ
БЕЙКЕР, ЕМІ ЖИВЕ ПОРЯД З LUMON
БЕРЛІ, ІЕН НАМАГАВСЯ ВСТАНОВИТИ КОНТАКТ
ҐУДМАН, БЕРТ
КІР МАПА ДОРІГ РАЙОНУ
БРАЯН ВОЛШ – МЕТТЬЮ БЛЕЙДС МІХАЛ КЛУС
ІЕН БЕРЛІ ДЖЕЙСОН ТЕРНЕР
КРЕДИТНА СПІЛКА ІМ. МІРТЛ ІҐАН ІРВІНҐ БЕЙЛІФ
БЕРТ ҐУДМАН
[важко дихає]
[двері відчиняються]
[асистентка] Гелено.
Вона тут, сер.
Гелено.
Ти така гарна.
Як у кіно.
[Геллі] Дякую.
Тобі…
Тобі все ще боляче?
Ні.
Уже ні.
Я не міг спати й плакав, коли сказали, що вона хотіла з тобою зробити.
Що хотіло зробити робоче «я»…
Дякую, що робиш це.
Дід високо оцінив би твій вчинок.
І колись ти посядеш моє місце.
Ти добре почуваєшся?
Так.
Здається, алкоголь трохи вдарив у голову.
Ти зможеш виголосити промову?
Виголосити промову. Так. Авжеж.
Пам'ятаєш, як я приніс додому перший чип, щоб показати тобі?
Прототип.
Тоді в ньому були лампочки: синя й зелена.
Так.
Ти тоді сказала: «Він такий гарний, тату.
Треба, щоб такі були у всіх на світі».
Так і буде.
Завдяки тобі.
Усі люди будуть Кіровими дітьми.
-[кроки] -[відчиняються двері]
[Наталі] Містере Іґан. Гелено. Треба йти на сцену.
[шепоче] Пробачте мені шкоду, яку я заподіяла цьому світу.
Лише я можу спокутувати вину за свої вчинки,
і лише мені нести їх ганьбу.
Я можу лише шкодувати,
і це все, що я тепер відчуваю.
[зітхає]
[заводить двигун]
[виск шин]
[Девон] Ти точно мене не розігруєш?
Точно.
Це якесь божевілля.
Треба, щоб хтось перевірив там кожен сантиметр.
Якісь інспектори. Вони ж існують? Інспектори?
Так. Існують.
Марк… Тобто, ти тут
намагався з'ясувати, чим займається Lumon. Чим ти займаєшся.
Ясно.
Просто…
Я хочу знати чому.
Чому він відправив мене туди.
[зітхає] Він втратив дружину.
Ти втратив дружину. Незадовго до того, як пішов у Lumon.
-Джемма. -Угу.
Вона загинула в аварії. Спочатку ти намагався продовжити викладати.
Я був викладачем?
Професором історії.
[різко вдихає] Через три тижні після її смерті ти знову став викладати,
але це була катастрофа.
Ти тільки й думав, що про неї.
І тобі було боляче.
Тому ти подумав, що робота, яка вимагає процедури розриву…
Так він думав позбавити тебе болю.
Красиве ім'я. Джемма.
[Девон хихоче]
[хихоче] Ага.
Ми всі були дуже близькі. Це було прекрасно.
Вона була чудова.
І ти завдяки їй – теж.
[виск шин]
[дзвінок]
ВХІДНИЙ КОБЕЛ
Мені сказали не говорити з тобою.
Увімкнено ПП! Марк С. зараз у свідомості робочого «я»!
Що? Це неможливо!
[виск шин]
Це все Ділан. Вони це давно спланували.
Геллі на урочистому вечері.
Я нею займуся. Усе залагоджу, як завжди.
Негайно йди у відділ безпеки й усе відключи!
Чорт!
[пищить]
Прокляття! Ділане!
Ділане!
Я знаю, що ти там. Відчини!
Ідіть у дупу, містере Мілчік!
Ділане!
Рікен знає багато журналістів у Нью-Йорку.
Думаєш, це краще, ніж поліція?
Lumon усюди простяг свої мацаки.
Вибач. Ти розумієш метафори?
Так. Мацаки. Розумію.
Треба дуже обережно обирати, з ким говорити.
-Добре. -Скільки в тебе часу?
Не знаю Може, година.
Ясно. Бо щойно твої боси дізнаються…
Боже, геть забув. Кобел! Чому тут Кобел?
Що?
Моя начальниця з Lumon. Міс Кобел. Вона на цій вечірці.
Про що це ти?
Одягнена вона по-іншому.
Такий вільний фіолетовий наряд. Сиве волосся.
Марку, ти говориш про місіс Селвіґ?
Може. Але її звати Гармонія Кобел.
І вона працює в Lumon?
Так. Вона моя начальниця.
Чорт забирай!
[Мілчік] Ділане.
Навіщо це тобі, друже?
Ну, давай.
Ти ж очисник кварталу!
[Рікен] «Хоч у більшості культур секс потворний і брудний,
-я завжди вважав…» -Місіс Селвіґ.
-Що? -Там є місіс Селвіґ?
-Ти… -Що?
Місіс Селвіґ!
-Що сталося? -З нею Елеонор!
Що? Е-е… Вибачте, я на хвилинку.
Сонечко, що ти сказала?
[Девон] Місіс Селвіґ взяла Елеонор. Ти її бачив?
-О боже. -Що сталося?
О боже! Її машини нема.
Я дала їй дитину, й вона поїхала!
-Поїхала? З Елеонор? -[Девон] Я дала їй дитину,
й вона поїхала!
-[Рікен] Ми всюди дивилися? -[Девон] Ще ні!
[Рікен] Подивимося в будинку.
Господи!
[важко дихає] Думаю, танцівниці були розчаровані.
Я ще можу відвести тебе до них.
Я дам тобі будь-який бонус, Ділане.
Тут є таке, що ти й не здогадуєшся.
Пейнтбол, чохли для чашок з кавою.
Ділане, ну!
Лише попроси, і я дам тобі чохол прямо зараз.
Давай, друже!
Я хочу пам'ятати, як народився мій син!
У тебе є ще двоє.
Я можу розповісти про них.
Відчини – і я назву їхні імена.
Давай, Ділане!
-[важко дихає] -[Мілчік] Ділане!
[виск шин]
ВІТАЄМО ДРУЗІВ LUMON
[чол.] Гей! Вона ж їде!
[Геллі] Мене звати Гелена, і я – з роду Іґанів. [хихоче]
Коли ти ростеш у сім'ї Іґанів, учишся, що наші працівники…
-[координатор] До початку дві хвилини. -Дякую.
Удачі.
Я тебе представлю. Просто говори по пунктах.
Скажи, що ти сприймаєш робоче «я» як сестру.
-Їм дуже сподобається. [хихоче] -Ясно.
Усе буде чудово.
У дитячій її нема.
Ми перевірили всі кімнати?
[Елеонор плаче]
[Петтон] Слава Богу.
Девон! Вона в мене!
Вона тут! Я її знайшов.
Я знайшов твою дитину.
-Це я її знайшов! -[плач стихає]
[Мілчік] Ділане!
Ділане!
[Наталі] …кращий настрій,
-більше радості на роботі. -[важко дихає]
Як і з будь-якою революційною технологією, іноді трапляється збій.
Ями на дорозі.
Але сьогодні я хочу сказати вам, що ми на порозі революції.
Революції, сповненої добра й емпатії,
яка ставить людину…
-О боже. [важко дихає] -Це ти?
[затинається] Про що ви?
[різко видихає] Це ти, правда ж?
-[нерівно дихає] -Я прикінчу вашу компанію.
[міс Кобел ахає]
«Вашу компанію»?
Ким ти себе вважаєш?
Ні. Постраждають твої друзі.
Постраждає Марк.
Тебе вже давно не буде,
але ми не дамо їм померти. Їхнє життя буде сповнене мук.
Твоя черга.
[Наталі] …вирішили, що ми можемо краще.
Може, він так і не побачив чипа розриву у своєму житті,
але чип є втіленням його благородного й вишуканого бачення.
Але, може, послухаємо того, хто розповість про свій власний досвід?
Леді й джентльмени, наша почесна гостя,
Гелена Іґан. [хихоче]
Дякую, Наталі.
[ахає]
Девон!
[Геллі] Мене звати Геллі Р.
Я «всередько».
Усе, що вам розповідали про розрив – брехня.
Девон!
Берте!
Ні. Ми не щасливі. Наше життя жалюгідне.
Берте!
-[крекче, кричить] -Нас там катують!
[Ірвінґ] Берте!
Девон! Послухай!
Ми – в'язні!
Вона жива!
[Ділан крекче]
Берте!
[сигнал ліфта]
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко