KÍVÁNSÁG
Volt egyszer egy fiatalember,
aki úgy gondolta, hogy semmi sem fontosabb, mint egy kívánság.
Természetesen nem akármilyen kívánságról beszélünk.
Hanem arról, ami a szívünk mélyéről jön.
Arról, ami azzá tesz bennünket, akik vagyunk.
De azt is pontosan tudta, hogy milyen lehetetlen,
hogy ez a kívánság valóra váljon.
Hogy az álmokat milyen könnyű darabokra törni.
Ezért elhatározta, hogy tesz ellene.
Fáradhatatlanul tanulmányozta a világ varázslatait,
és olyan hatalmas varázsló lett,
aki képes megvédeni minden bajtól az összes neki adott kívánságot,
és a jóknak és az arra méltóknak még teljesíti is a kívánságát.
A varázsló nem tudta, hogy a világ kér-e az ajándékából.
De hűséges feleségével megtalálták a legtökéletesebb szigetet
a Földközi-tenger távoli vidékén.
És olyan királyságot alapítottak ott, amilyen a mesékben sincs,
ahol bárkit, minden családot, mindegy, honnan jött, szívesen fogadtak.
Tud ez a hajó gyorsabban is menni?
És legnagyobb örömükre az emberek folyamatosan érkeztek,
messzi földekről települtek oda,
átadták a kívánságukat, örültek a király által nyújtott védelemnek,
és joggal remélték, hogy álmuk egy napon valóra válik.
És mindenki egyetért abban,
hogy senki sem érdemli meg ezt jobban,
mint az én nagyapám.
A legszeretőbb
és legjóképűbb...
férfi, aki ma 100 éves lesz.
Ennyi volt?
Abbahagytad a fecsegést?
Valentino sosem hagyja abba a fecsegést.
Bár értenénk téged!
A király ma kívánságünnepélyt hívott össze!
Ez az!
Nem lehet véletlen, hogy a király kívánságünnepélyt hívott össze
a születésnapodon!
Kopogjuk le gyorsan háromszor!
A mai este lesz a te estéd, saba!
Érzem!
Asha, süssünk tortát!
Nem.
De imádom a tortákat.
Úgy értem, most nem lehet.
Körbevezetést tartok, aztán...
Segítek. Segítek Dahliának.
Igen. Szóval...
-Miért így mondtad? -Hogy?
Mire készülsz?
Miből gondolod, hogy készülök valamire?
Mert ismerem a szüneteidet.
Elkezdtem felnőni.
A szüneteim változnak.
Asha!
Nem érek rá, el fogok késni.
Találkozunk a kívánságünnepélyen!
Ki nem hagynám.
Csodás előérzetem van!
Itt vagyok!
Megjöttem!
Egy pillanat!
Mindjárt levegőt is kapok.
Hola, shalom, salam!
Mindenki készen áll?
Csoda e város, sok szépet ígér
Kedves látogató, köszönt téged e tér
Ez különös hely, te csak tátod a szád
Itt az álmos és észszerű régi barát
Talán táncos lennél?
Jöhet egy copf, mely talpadig ér?
Új célt kívánnál?
A fénylő végtelen vonz tán?
Nézz szét! Hív a Rosas királyság
Egyet kívánsz, és valóra válik
Jöjj, csodáld meg varázsát!
Nézz szét! Hív a Rosas királyság
Könny és bánat itt senkit se bánthat
Csak öröm heve jár át
Itt várnak rám és rád
Mikor itt jársz
A kedved is rózsás!
Szóval: uralkodónk nagy Magnifico
Városunk atyja, az életadó
Két villámló szem, mely néz haragvón
Nyugalom, csak viccelek ezzel!
Neki jár az a trón
Ember ő is
Úgy, mint mi
De kijárna egy csók neki
Ó, jó!
Az óhaj kincs
Itt kívánságod működik is!
Ó, mert: tizennyolc évesen jő az időd
És azt, amit kívánsz Körbezárja egy gömb
Ezt királyunk óvja és dédelgeti
Majd havi egyet választ és teljesíti
Ez lehetsz te, úgy ám
Vagy jó Sabino sabám. Azt imádnám!
És ez fáj?
Sírni fogsz?
Ó, nem! Nem is emlékszel rá! Mit kért a szív? Talány
Nézz szét! Hív a Rosas királyság
Egyet kívánsz, és valóra válik
Jöjj, csodáld meg varázsát!
Nézz szét! Hív a Rosas királyság
Könny és bánat itt senkit se bánthat Csak öröm heve jár át
Itt várnak rám és rád
Mikor itt jársz
A kedved is rózsás!
Oda fogom adni a kívánságomat.
Tényleg elfelejted a kívánságodat, ha átadod?
Feledésbe merül, és nem nyomaszt belül.
Találkozni akarok a királlyal!
Szerencsétek van. Ma este kívánságünnepély lesz.
Maradjatok itt, és nézzétek meg!
-Imádok enni! -Jó étvágyat!
Ez csodálatos!
-Itt akarok élni! -Én is!
-Soha többé nem megyek el innen! -Nagyon fincsi!
Segítened kell!
A legjobb barátom vagy, és a józan ész tiszteletbeli doktora.
A meghallgatásom egy óra múlva lesz,
és úgy izgulok, hogy mindjárt felrobbanok.
Meghallgatás. Milyen meghallgatás?
Dahlia?
Arra gondolsz, hogy találkozol a mi méznél is édesebb királyunkkal?
Kérlek, ne mondj ilyeneket!
A legjobb barátom lesz a király segédje.
Híres leszek!
Beszélni is elfelejtettem!
Nem tudom, mit mondjak.
Lezsibbadt a szám? Olyan, mintha nem is mozogna.
Gyorsan, tegyél fel egy kérdést!
Oké, Asha, mi a gyengeséged?
A gyengeségem?
Furán viselkedem, amikor ideges vagyok.
Nem!
Túlságosan gondoskodó vagy.
Tényleg? Várj! Ez gyengeség?
Ettől tökéletes.
Szívesen!
Csak lazíts!
Barátok vesznek körül.
Süti?
-Süti! -Imádom a sütiket!
-Előbb én! -Vigyázat!
-Félre az utamból! -Igen!
Süti!
Kérek sütit!
-Engedjetek oda! -Csak lassan!
-Félre! Oké! -Imádom a sütiket!
-Safi! Citrom van benne! -Jaj, ne!
Igen!
Az élet olyan igazságtalan!
Tessék, itt az enyém!
Bazeema, hogy kerültél ide?
Sziasztok!
Tessék, itt az enyém is! Nem tudok enni.
Ja, tényleg. Most fogsz találkozni a királlyal.
Hé, nézz rám!
Ne izgulj! Ránk akkor is számíthatsz, ha kudarcot vallsz.
Gabo!
Ó, itt vannak a sütik!
Safi rájuk tüsszentett.
Ó, köszi!
Fúj!
Mindenesetre...
Nem mintha hibáztatnálak azért, hogy csalni akarsz...
Tessék? Én nem akarok csalni.
Ugyan már!
Mindenki vágja, mi a dörgés.
A király segédjének a kívánsága teljesülni szokott,
és általában a családjának a kívánságai is.
Nem mindig.
De lehet, hogy mindig.
A sabád nem ma lesz 100 éves úgy, hogy még nem került sorra?
Ne is figyelj rá!
Nem is beszélve a tényről, hogy te is 18 éves leszel.
Boldog szülinapot!
Néhány hónap múlva,
nem ma.
És amikor átadod a kívánságodat a királynak,
nem akarsz úgy járni, mint Simon, ugye?
Mi a baj Simonnal?
Nem tudom.
Valahogy unalmas lettél.
Ne vedd sértésnek!
Unalmas lettem?
Mind ezt gondoljátok?
-Hapci! -Nem, nem unalmas. Csak...
Nyugodtabb.
Simon, ne aggódj! Ugyanaz vagy, aki voltál,
és fogadok, hogy a kívánságod hamarosan teljesülni fog.
Ellentétben a te szegény öreg sabáddal, aki még mindig vár...
A királyné!
-Felség! -Amaya királyné!
Istenem!
Asha, a király látni kíván.
Most? Elkéstem? Azt hittem, hogy...
Minden rendben! Az utolsó meghallgatás...
Ez kész katasztrófa volt!
...hamarabb ért véget. Mehetünk?
Oké, készen állok.
Nagyon nem állok készen!
Minden rendben lesz!
Csak ne nyúlj semmihez!
Ne felejts el pukedlizni,
-és mondd neki, hogy szeretem! -Mi?
Vicceltem. Ezt ne mondd neki!
Nagyszerű! Köszi! Köszönöm szépen!
Viszlát! Soha ne add fel!
A segédnek mindig táplálnia kell a tüzet,
mert a király forrón szereti a teáját.
És beszélni is szeret. Eléggé.
-Nyugodtan hallgasd! -Jó hallgatóság vagyok.
Pár dolog lehet, hogy furcsa lesz,
de az, hogy miért van szüksége egy varázslónak pont arra, amire,
-az nem a te gondod. -Rendben.
És mindenekelőtt
ne számíts arra, hogy láthatod a kívánságokat. Ne kérj ilyet!
Igen, asszonyom. Úgy értem, nem fogok, felséges asszony.
Drukkolok neked, Asha!
-Tényleg? -Aham.
Köszönöm, asszonyom!
De... miért?
Mert látom, hogy mennyire törődsz másokkal.
Világos, hogy mennyire szereted ezt a királyságot
és a lakóit.
Hát persze.
Mindig is ez a fajta nagylelkűség volt Rosas valódi lényege.
Készen állsz arra, hogy találkozz a királlyal?
Nagyon remélem.
Azta!
Mindjárt jön.
Megyek, megnézem az ünnepély előkészületeit.
Oké.
Viszlát!
Tűzvarázslat...
A varázslatok története.
Ne!
Asha, az tiltott könyv.
Üdv! Én csak...
Mi történik?
Varázslatot tettem az üvegre.
Csak tetszettek azok a minták az üvegen.
Igen, de az a könyv veszélyes.
Akkor miért van itt?
Egy királynak mindenre fel kell készülnie. Várj!
Maradj nyugton!
-Ne mozdulj, megvan! -Ne!
Egy kis testmozgás.
Jól vagy?
Nem. Én...
Mármint igen.
És megértem, ha azt akarod, menjek el, és többé ne kerüljek a színed elé.
Ugyan, kérlek, ne reagáljuk túl a dolgokat!
Itt vagy. És egyértelműen felkeltetted a figyelmemet.
Szóval hadd halljam!
Mondd el, miért gondolod, hogy neked kéne a segédemnek lenned!
Oké, szóval...
Túlságosan sokat törődök mindenkivel.
Oké, ez érdekes.
Ez a gyengeségem.
Arra gondoltam, hogy legyünk túl gyorsan a nehezén.
Ez jól hangzik.
És mik az erősségeid?
Örülök, hogy megkérdezted.
Gyorsan tanulok, keményen dolgozom,
és hasznos segítség vagyok.
És fiatal vagyok, szóval formálható,
de nem túl fiatal, hogy túlságosan formálható legyek.
És szeretek rajzolni.
Az is számít?
Mit is nézek pontosan?
Ez egy kecske.
-Épp ugrik. -Természetesen.
-Látod? Ugrik. -Megint. Ez különleges tehetség.
Nevezhetjük tehetségnek?
Ez csak valami olyasmi, amit apám tanított nekem.
-Azt hiszem, emlékszem apádra. -Tényleg?
Filozófus volt, ugye?
Mindig a csillagokról beszélt.
Régebben mindig felmásztunk a hegytetőn álló fára,
ahol csak a csillagok vettek bennünket körül.
Mindig azt mondta:
„A csillagok azért vannak odafent, hogy vezessenek bennünket,
„hogy inspiráljanak minket...
„hogy emlékeztessenek bennünket arra, hogy higgyünk a lehetőségekben.”
Még akkor is kivitt esténként álmodozni, amikor már beteg volt.
Csak arról álmodtam, hogy jobban lesz.
Hány éves voltál, amikor eltávozott közülünk?
Tizenkettő.
Ez nem igazságos, ugye?
Amikor fiatal voltam, engem is nagy veszteség ért.
Nem tudtam.
Sajnálom.
Az egész családom odalett.
A földjeinket feldúlták...
Önző, kapzsi tolvajok voltak.
Bárcsak már akkor ismertem volna a mágiát!
Úgyhogy megalapítottam ezt a királyságot,
hogy legyen egy hely, ahol mindenki biztonságban van.
Senkinek se kéne átélnie azt, hogy a szeme láttára törnek össze az álmai.
Senkinek se kéne úgy élnie, hogy mindennap érzi a veszteség fájdalmát.
Ezért teszem azt, amit teszek.
És én ezért akarok neked dolgozni.
Gyere velem!
Egyike vagy azon keveseknek, akiket valaha is behívtam ide.
De ha bízni akarok benned,
akkor tudnom kell, hogy megérted,
hogy ők itt mennyire fontosak.
„Ők”?
Rosas kívánságai.
Már érzed őket, ugye?
Ők jelentenek mindent.
Sajnálom! Nem tudom, miért mondtam ezt.
Nem, semmi gond. Így van.
Ők jelentenek mindent.
Nem számítottam rá, hogy ennyire... élnek.
Igen.
Látod,
az emberek úgy gondolják, hogy a kívánságok csak ötletek.
De nem, ők a szívünk részei.
A legjobb részei.
A boldogság kézzelfoghatóvá
Tőletek vált
Hogy formál mindent ily áthatóvá?
Hogy lesz valóság?
Hisz minden lélek egy ily csodát vár
Szomjazik rá
A hő szív rabja lesz, csak bámulná!
Fény, sorsom tengerén, ő a szél
Némán ölelve elkísér
Mindig csak erre vágynék Csak szállnék
Fényed áraszd ránk!
Én, én óvlak téged, fénylő láng
Hidd el, szívem védő szárny
Én, én óvlak téged
Fénylő láng
Hűs kéz Mely a lélek félelmét tovagördíti
Nincs szó rá, mert a mélyen érző szív
Húrját pendíti
Szív húrját pendíti
Ha bármikor veszélyben lennél Összedőlne minden
Én küzdenék, hogy semmi vész ne érjen
Mindenséget rejtő nagy kincs
Végleg itt maradnék Támaszodként élnék
Csak fényed áraszd ránk!
Én, én óvlak téged
Fénylő láng
Hidd el, szívem védő szárny
Én, én óvlak téged
Fénylő láng
Hogyha fényed nem vetülne rám
Gátak láncát
Átvágnám
Útra kelnék tűzön-vízen át A terhet bírnám!
Csak számíts rám!
Tudd, a szívem bárhol megtalál
Fénylő ország
Csak fényed áraszd ránk!
Én, én óvlak téged
Fénylő láng
Hidd el, szívem védő szárny
Én, én óvlak téged
Fénylő láng
Tudod, Asha,
jó lenne azt látni, hogy valaki azt kívánja, hogy ő lehessen
a legjobb segédje minden idők leghatalmasabb varázslójának.
Mit mondasz?
Asha?
Ez Sabino sabám kívánsága.
Ma van a születésnapja,
és 100 éves lett.
Ez lenyűgöző.
Felség,
esetleg fontolóra vennéd,
hogy az ő kívánságát teljesítsd ma este?
Ez gyors volt, nem?
Tudod, a legtöbben várnak pár hónapot,
van, aki egy évet is,
mielőtt elkezdenek mindenfélét kérni tőlem.
Annyira sajnálom!
-Nem akartam... -Nem, semmi gond. Minden rendben.
Add ide, hadd lássam a kívánságot!
Ez egy gyönyörű kívánság.
Gyönyörű.
De sajnos...
túl veszélyes.
-Veszélyes? -A sabád létre akar hozni valamit,
hogy inspirálja a jövő nemzedékét.
Nagyszerű kívánság...
de túl homályos.
Mit akar létrehozni?
Talán egy lázadó tömeget?
Mire akarja inspirálni őket, hogy mit tegyenek?
Esetleg pusztítsák el Rosast?
Az én sabám sohasem akarna bántódást okozni senkinek.
-Azt hiszed? -Tudom.
Fiatal vagy. És tényleg nem tudsz semmit.
Én felelek azért, hogy csak olyan kívánságok teljesüljenek,
amikről biztosan tudom, hogy jó hatással vannak Rosasra.
Tehát a legtöbb kívánság sosem fog teljesülni?
De ettől még ugyanúgy védem őket, mint a többit.
Nem adnád inkább vissza őket?
Hogy mondod?
Amelyiket nem fogod teljesíteni,
azt vissza is adhatnád.
Hogy az emberek megpróbálhassák saját maguk valóra váltani?
Tudod, ha veszélyesek,
akkor közbe lehet avatkozni, de ha nem...
Egyértelműen nem érted a lényeget.
Mindenki azért jön ide, mert tudja, hogy nem válthatja valóra az álmait.
Mert túl nehéz lenne.
És ez igazságtalanság.
Átadják nekem a kívánságaikat, önként és dalolva,
én pedig elfeledtetem velük az aggodalmaikat.
Elfeledteted velük önmaguk legszebb részét.
És nem tudják, mi hiányzik.
De te igen.
És most már én is.
Ez nem igazságos.
Az én sabám jó.
Rosas lakói jók.
Többet érdemelnek, mint...
Én döntöm el, hogy mit érdemelnek az emberek!
Mi Rey?
Bocsánat a zavarásért! De ideje kezdeni az ünnepséget.
Valóban, szerelmem?
Ültesd magad mellé Ashát a nagyszínpadon!
Ne! Minden rendben van.
Ragaszkodom hozzá.
Rosas népe, készen álltok?
Egy újabb gyönyörű éjszaka a királyságomban.
Olyan jó látni titeket!
Jó érzés előttetek állni!
Kezdjük a legfontosabbal!
Két új polgárunk áll készen arra, hogy átadja a kívánságát.
Helena, Esteban,
nagyon boldogok lesztek itt, ígérem nektek.
Kívánjatok valamit,
és érezzétek a szívetekben!
Ugye, micsoda megkönnyebbülés?
Feledésbe merül, és nem nyomaszt belül!
Jól van hát...
Ki áll készen arra, hogy teljesüljön a kívánsága?
Teljesítsd a kívánságomat! Itt vagyok!
A mai napon arra késztettek,
hogy kockáztassak,
és kipróbáljak valami újat.
Köszönöm, Asha!
És nagy örömömre szolgál, hogy szeretetteljes szívvel
teljesíthetem ma a kívánságát valakinek,
-aki türelmesen várt sokáig. -Biztosan Sabino lesz az!
Sania Osman!
Hol van Sania?
-Ott van. Gyere fel! -Azt mondta, hogy „Sania”? Én? Én!
Én vagyok az!
Már jövök is, köszönöm! Úgy izgulok!
Sania Osman!
Komolyan gondolom, amikor azt mondom,
hogy igazán nagy örömömre szolgál,
hogy teljesíthetem szíved vágyát,
hogy te varrhasd a legszebb ruhákat
széles e vidéken!
A kívánságom valóra vált.
Szegény saba!
Olyan régóta vár.
Látod, soha, de soha ne add fel!
Asha!
Nyilvánvalón nem fogom felajánlani neked a segéd pozícióját.
De ne aggódj,
tovább fogom védeni a sabád kívánságát,
és az anyukádét is.
Örökké.
Mi Rey?
Remekül sikerült, ugye?
Éhes vagy?
Ugyan már! Ne pazaroljuk az ételt!
Gyerünk, lássatok neki!
Igazad van, saba.
Mindig a dolgok jó oldalát kell nézni.
Asha,
bekerültél azon kevesek közé, akik szóba jöttek
a királyság legrangosabb pozíciójának betöltésével kapcsolatban.
És saba...
Mindig van legközelebb.
Erre igyunk!
Asha?
Saba...
El kell mondanom valamit.
Mit szeretnél elmondani, gyermekem?
Nem hiszem, hogy...
a kívánságod...
valaha is teljesül.
-Tessék? -Hogy mondhatsz ilyet?
Mert a király ezt mondta nekem.
Azt mondta, túl veszélyes ahhoz, hogy teljesítse.
Veszélyes a kívánságom?
Nem! Pont arról van szó,
hogy kétlem, hogy kicsit is az lenne.
Láttad?
Igen.
És tudnod kell, mi az.
Nem!
Ne mondj semmit!
De annyira gyönyörű!
Egyértelmű, hogy Magnifico másképp gondolja, szóval...
Saba, mi jogosítja fel arra, hogy ezt ő döntse el?
Ő a király...
és neki köszönhetünk mindent.
Ha láttad volna őket, ha érezted volna őket,
ahogy én, akkor megértenéd.
Nem csak a tiédről van szó, saba.
Olyan sok csodálatos, erős kívánság van,
ami sosem fog teljesülni,
-csak lebeg ott, tehetetlenül. -Asha? Asha!
Ülj le, nyugodj meg!
Nem tudok! Nem tudok itt ülni veletek,
saba, úgy, hogy tudok az elképesztő kívánságodról,
-és nem mondom el neked! -Akkor ne ülj itt!
Tessék?
Távozhatsz az asztaltól!
Saba?
Miért? Miért akarod, hogy ismerjem a kívánságot,
ami sosem válhat valóra?
De én nem...
De ez a te kívánságod!
Össze akarod törni a szívemet, gyermekem?
Nem!
Soha, de soha nem próbálnám...
Sajnálom!
Asha!
Szabadság, ha végre tisztán látsz?
Hát mi ez a súly Mely mindjárt megfojt?
Ők mért nem érzik ezt a csalódást?
Hogy adjam át azt, amit láttam?
Ami összetört egy álmot
Azt kérik: „Állj le!”, mikor futnék
Hogy tehetném? Ha ezer kétség árja feszít
Ha a múltad összedől Azon nem segít a szó
Teljes szívvel érzem Így ez nem lesz jó
Az ég csillagösvény útja megnyílt
Te légy válasz! A szívem jelet vár
Nézz rám! A világ kihívása csábít
Mást rejteget a sors, azt érzem már!
Szól egy kívánság:
Legyen szebb jövőnk! Hitünk tápláld!
Szól egy kívánság:
Legyen szebb jövőnk! Vezess, szép láng!
Mondd, hogy több jár!
Én elfogadtam szokást és szabályt
Sose lázadoztam. Gátat sose törtem át
De most feltüzel e csodás szabadság
Ám mégis visszafog egy fék Bár messze vágtatnék!
Ha egyszer belevágtam és nekiálltam Megpróbálnám, hol a határ?
Most már eljöttem eddig E döntés súlya félek, leterít
De követem a szívem A végtelent is akarom
Látni azt, mi látható!
Ha lábad remeg, csak nézz fölfelé! Erre buzdított egy tanító
Az ég csillagösvény útja megnyílt
Te légy válasz! A szívem jelet vár
Nézz rám! A világ kihívása csábít
És bátran belevág ma ez a lány
Szól egy kívánság:
Legyen szebb jövőnk! Hitünk tápláld!
Szól egy kívánság:
Legyen szebb jövőnk! Vezess, szép láng!
Szól egy kívánság:
Legyen szebb jövőnk!
Vezess, szép láng!
Szól egy kívánság:
Mondd, hogy több is jár!
Érzed ezt?
Mi történik?
Ne!
Mi Rey,
elkényeztetsz minket a varázslataiddal!
Bármi is volt ez,
csodálatos volt!
Nem én csináltam.
Tessék?
És hatással volt a kívánságaimra.
Ez valamiféle figyelmeztetés?
Azt hiszem, valaki épp most fenyegetett meg.
Ki merne megfenyegetni téged?
Mi volt ez?
Te is érezted, ugye?
Elképesztő volt!
Öröm és remény volt,
lehetőség és csoda...
A legszeretetteljesebb fényből jött.
Lehet egy fény szeretetteljes?
Badarságokat beszélek,
nem?
Ezt igennek veszem.
Valentino!
Maradj mögöttem!
Ez rémisztő!
Várj!
Ne!
Oké.
Szióka!
Várj, mit csinálsz?
Az nem tartozik rád!
Mi az?
Mi vagy te?
Úgy nézel ki, mint...
egy csillag.
Oké, nem lehetsz az.
Mármint
tudom, hogy kívántam egy...
De...
Nem!
Igen?
Ez őrület!
-Szeretjük az őrületet! -Látomásaim vannak.
Mit csinálsz?
Valentino, ne edd meg!
Nem működött.
Mikor történik a varázslat?
Valami történt.
Beszélek! Beszélek.
Ki gondolta volna, hogy a hangom ilyen mély lesz?
Fincsi!
A varázslatnak jó íze van.
Csillogó és fűszeres.
Oké, van pár ezer kérdésem,
kezdve azzal, hogy:
„Hogyan tudtam kapcsolatba lépni egy csillaggal,
„aki odafent volt, messze az égen?”
Az utolsó kérdésem pedig az, hogy:
„Hogyan lehetséges ez az egész?”
Csak lazíts!
Az összes kérdésedre egyetlen egyszerű válasz van.
Mégpedig?
Gondolj csak bele!
Nem különbözünk egymástól, te meg én.
Mindannyian...
Sokkot kaptunk?
És pontosan ugyanabból a nagyon különleges anyagból vagyunk,
vagyis...
Reményből?
Próbáljuk meg másképp!
Mért az égre nézve állsz Ha komoly jelet vársz a sorstól?
Sok-sok virág mit mesél Ha szél szárnyain könnyedén táncol?
A fák gyűrűje mit regél? Minden tő magból kél
Körforgás kell, hogy bölcsebb legyél
-Jössz te -Aztán én
Mi ez a kéklő űr ott szemed víztükrén?
Mért az égre nézve állsz Ha komoly jelet vársz a sorstól?
Ha választ kérsz, itt célhoz érsz Még az sem kell, hogy messze nézz
Hogyha igazi valód megismernéd: Keress fényt!
Ne a távolba nézz!
Ott van szíved legmélyén Odvas fáknak rejtekén
Az az igazi tudás, hogy minden lény:
Csillagfény!
Úgy!
-Bumm! Agyad most jól beállt! -Aha
Ezt én rég nagyon vágom ám!
Te is rész vagy Az univerzum tortájából
-Ez összeköt, élhetsz -Bárhol!
Mi voltunk csillagködi utazók Utat kutatók
A szupi szupernóva suliban a nebulók
Útközben igen jeles tanulók lettünk
-És a kötelék -Lényegét értjük!
Napfénnyel táplált levél táplál
E lánc itt meg nem áll Sok gázgömb száll
Mondd, hogy elkaptad! Megvan a gombafonál!
De ha nem, elhangzik újra
A régi szabály: Fantasztikus!
Ha választ kérsz, itt célhoz érsz Még az sem kell, hogy messze nézz
Hogyha igazi valód megismernéd
Keress fényt!
Egy mestermű vagy, nincs kétség Benned tükröt tart az ég
Az az igazi tudás, hogy minden lény:
Csodás fény!
Van egy mókás, jóféle mondat
Ez engem hajt
És bezsongat Az egységben mindig egy vagy
Veled ébred mindegyik holnap
Ha ott bent kétségek rágnak E fény most új reményt nyújthat
-Hisz testvér lélek és csillag -Veled ébred mindegyik holnap
Ha választ kérsz, itt célhoz érsz Még az sem kell, hogy messze nézz
Hogyha igaz valód megismernéd:
Keress fényt!
Hisz bennünk él a mindenség És érted már a lényegét
Az az igazi tudás, hogy minden lény:
Közös fény!
-Csodás fény! -Menő lény, na ez tény!
-Hé! -Milyen kincs vagyok én?
-Mondd! -Sztár! Csillagfény!
Ütős fény!
Közös fényű testvér! Hé! Hé!
Milyen kincs vagyok én?
-Mondd! -Sztár! Örök fény!
Ez csudijó volt!
Sose éreztem magam ilyen közel hozzátok.
Gyakrabban kéne csinálnunk.
Kár, hogy nem jövünk ki jobban egymással.
Kösz, hogy nem ettél meg, Buci!
Szívesen, Bambi!
Nem nagy ügy.
Ez elképesztő!
Apám azt mondta, hogy kapcsolat van köztünk és a csillagok között.
Ezért kívántam...
És most itt vagy...
velem.
Szóval mit...
Várj, teljesíted a kívánságokat?
Nem. Sajnálom!
Nyilvánvalóan nem.
Felejtsd el, hogy kérdeztem!
Csak nem vagyok biztos benne, hogy hogyan működik.
Többet kívántam nekünk, a családomnak...
és...
Nem!
Nem önző módon.
Csak azt akarom, hogy a kívánságuknak legyen esélye.
De...
Nézd! Magnifico a kívánságukat a kastélyban,
ezekben a golyóformájú, buborékszerű dolgokban tartja,
amik nagyon szépek,
de teljesen megközelíthetetlenek,
és sosem fogja visszaadni őket.
Mit csinálsz?
Csak óvatosan!
Anyámat megnyírták azért a fonalért!
Igen, az ott a kastély.
Úgy érted, majd mi visszaszerezzük őket?
De ha elvesszük őket, az nem lopás?
Mármint nem tudjuk...
Igaz,
az a sok kívánság nem az övé, ugye?
Oké, de...
Várj!
Lassíts! Szükségünk van egy tervre!
Jöhet a löket!
Jövök!
Viszlát!
Mi volt az?
Kinek a varázslata volt?
Miért nem írnak róla semmit?
Mi Rey, mi történt itt?
Nem tudom, kivel van dolgunk,
és ezek a könyvek hasznavehetetlenek!
Vegyél egy mély levegőt!
Ne mondd, hogy vegyek levegőt!
Gondoskodom róla, hogy ez soha többé ne fordulhasson elő.
És amikor fenyegetnek, akkor nem levegőt veszel.
Hanem koncentrálsz.
Ekkora fény megidézése olyan erős varázslat...
Ne! Te magad mondtad, hogy: „A tiltott mágia nem lehet megoldás.”
Egy királynak mindenre fel kell készülnie, hogy megvédje királyságát.
Először saját magadat kell megvédened.
Pontosan azt csinálom.
De ne így!
Ezekről az oldalakról semmit sem tudunk.
Hatalmas mágus vagy.
De ez a könyv...
Attól tartok, hogy a könyv parancsol neked.
Kérlek, tedd le azt a könyvet!
Ha választ keresel a fény megjelenésére,
azt javaslom, tekints le a népedre!
-Szeretnek téged. -Tudom.
-Bármit megtennének érted. -Ez egyértelmű.
Te vagy a legjóképűbb királyuk, akit imádva szeretnek.
Igazad van.
Jóképű király vagyok.
Szerelmem, kiváló tanácsot adtál.
Rosas olyan szerencsés, hogy itt vagy neki!
Ahogy én is.
Minden rendben van.
Abbahagynád végre a mocorgást?
Mindenki minket néz.
Sziasztok! Helló!
Tudjátok, én csak...
Mi van a zsákban?
Oké.
Most már kijöhetsz!
Pizsibe öltöztél?
Köszi! Végre engem is észrevesz valaki!
Oké, koncentráljunk!
Beszélnem kell Dahliával.
Biztosan be lehet jutni valahogy a király dolgozószobájába.
Anélkül, hogy bárki is meglátna téged.
Igen. Már rajta vagyok az ügyön.
Csillag óriási feltűnést keltene.
-Ahogy egy beszélő kecskegida is. -Tessék?
Ezért maradtok itt mindketten.
A tyúkokkal?
Láttad, hogy mi jött ki az előbb az egyik...
Rögtön jövök. Maradjatok csendben!
Ugyan már! Még neked is el kell ismerned, Gabo,
hogy a tegnap esti fény csodálatos volt.
Valamiféle átok lehetett.
-Süti! -Sütik!
Nem! Ez a királynak lesz!
Épp most köszönt rám egy mókus, hogy: „Jó reggelt!”
Erre nem tudok mit mondani.
Én sem tudtam. Hát nem?
Mármint mit is mondhatnál egy mókusnak?
Tényleg jobban kéne figyelnem a lábam elé.
Aki borogat, az mosogat!
Baleset volt.
Hogyan? Hogy csinálod ezt mindig?
Szia, hogy vagytok szegény sabáddal ma reggel?
Jól vagyunk.
És kíváncsian.
Hogy jut el az étel a konyháról a királyhoz?
A felszolgálók viszik az ételeit az ebédlőbe.
És ha a király a dolgozószobájában étkezik?
-Tessék? -Akkor ki viszi be neki?
Oda csak kevesen léphetnek be.
Csak a kiválasztottak tudják oda az utat.
Ahogyan például te is?
Nincs mit mondanom.
-Hölgyeim, légyszike! -Ki van odabent?
Én nem hallottam semmit.
Dahlia, ha ismered a titkos utat a király dolgozószobájába,
akkor el kell mondanod.
Miért? Mi ez az egész?
Várj!
Mit csinálsz?
Össze kell szednem a tojásokat.
Nem! Úgy értem, majd én. Majd én összeszedem helyetted.
Ugyan, nincs ezzel gond, Asha!
De az allergiád!
Tüsszögsz tőle. Biztosan szörnyű érzés lehet.
El akarod venni tőlem a tyúkokat?
-Tudod, hogy Safi imádja őket. -Igen.
-Jól vagy, Asha? -Valami nem stimmel veled.
Mit rejtegetsz?
-Semmit! -Az életet meg kell élni!
És senkit!
-Mi folyik odabent? -Min ügyködsz ennyire?
Nekünk bármit elmondhatsz.
Félre, vagy betörjük az ajtót!
Ne!
Jól van. Rendben!
A tegnap este történtek után
kívántam valamit...
egy csillagtól.
Mi vagy te, ovis?
És a csillag válaszolt.
Ez az, hölgyeim!
Szárnyalni ugyan ti magatok nem tudtok, de a hangotok igen!
Oké, hölgyeim...
jöhet a finálé!
Ők a barátaim.
Ez egyszerűen lehetetlen!
Mi az? Miért szomorítottalak el?
Simon 18 éves.
Már átadta a kívánságát a királynak.
Nem emlékszem, hogy mit veszítettem el.
Ne fogadd el!
Ne! Ne gyere közelebb! Ne!
Csak én tudom, hogy milyen rossz vége lesz ennek?
Nem lesz rossz vége, ha mindenki hallgat Csillagról.
Senki sem gyakorolhatja a mágiát Magnifico kivételével...
és kizárólag csak ő jogosult...
kívánságokat teljesíteni is.
Mondja ezt ő.
Várj! Csillag teljesíti a kívánságokat?
Nem, de szerintem segíteni akar nekem, hogy az enyém valóra váljon.
Mint egy jótündér.
Az élet nem tündérmese.
Mit kívántál?
Nem, tudod mit?
Ne mondd el! Én nem akarok részt venni ebben!
Ez a király felhívása, hogy gyűljünk össze.
Légyszi, Magnifico nem tudhat Csillagról!
Ígérem, hogy a kívánságom nem árt nektek, és nem lesz rátok hatással.
És Rosasra sem.
Ez nagy ígéret, Asha.
De bízunk benned.
Nem kéne... Hová tűnt Bazeema?
Hogy csinálja?
Semmi baj! Nem beszélünk róla senkinek, Asha.
Így van.
Hallgatunk a tyúkokról.
Számíthatsz ránk!
Ugye, Gabo?
Nem fogok köpni.
-Mit nem mondasz el? -Oké!
Tegnap mondtam valamit a királynak.
-Tessék? -Ez bonyolult.
És?
Dahlia, mit tennél, ha megtudnád,
hogy a kívánságok, amiket teljes szívedből szeretnél,
sosem fognak teljesülni?
A sabád kívánságára gondolsz.
És hála nekem, az anyáméra is.
Azért jöttem, hogy megszerezzem a kívánságukat, és visszaadjam nekik.
Meg akarod lopni a királyt?
Ez nem lopás.
A kívánságok nem az övéi.
Nem kérhetnéd inkább meg Magnificót, hogy adja vissza nekik?
Azt hiszem, elpuskáztam a lehetőséget, hogy bármit is kérjek Magnificótól.
Így juttatjuk el az ételt a király dolgozószobájába.
Tökéletes!
-Így is lehet mászni! -Oké, légy óvatos!
-Nem férünk el! -Hátrébb megyek.
Biztos vagy ebben?
Magnifico bármikor visszajöhet.
És te fel fogod tartóztatni.
Légyszi, és köszi, öribari!
Hogy tartóztassam fel a királyt?
Majd kitalálsz valamit.
Zseni vagy!
-Húzódj balra! -Irány felfelé!
-Hadd férjek oda a húzókához! -És már megyünk is!
Bocsi, ezt pont a füledbe kiabáltam.
-El se hiszem azt a tegnap esti fényt! -Csodás volt!
Sosem láttam hasonlót.
Csendet!
Tudom, hogy mindenki tudni szeretné, mi volt az a kis tegnapi fény
a birodalom egén.
Egy fény, amit nem én varázsoltam, és nem hagytam jóvá!
-Igen! -Mi?
Valamiféle varázslat volt, bár elég ügyetlen és amatőr.
És szigorúan tilos is.
Van köztünk egy áruló,
aki szembeszállt a törvénnyel.
Varázslatot használt, hogy mindannyiótokat veszélybe sodorjon!
De ne aggódjatok...
számomra ő nem ellenfél.
És biztosíthatlak benneteket,
hogyha kézre kerül, büntetése
súlyos lesz.
Asha!
Szörnyen lassan csinálod!
Azt hiszem, megjöttünk.
Kaland vár, nyílj ki te zár!
Menjünk!
Ne!
Ne! Zárva van.
Majd én betöröm!
Szarv nélkül elég fájdalmas.
Mit csinálsz?
Csillag, kérlek, ne törj el semmit!
Igen, de ne fogd vissza magadat!
-Mi történik? -Adj bele mindent!
Szórj mágikus port mindenhová!
Minden rendben lesz.
Igen!
Ne!
Rosasnak szüksége van rátok!
Bármilyen információ rendkívül hasznos lenne.
És tudom, hogy soha, de soha nem fogtok
cserbenhagyni.
Köszönöm!
Felség, várj!
Kérlek!
Igen? Hallgatlak!
Oké.
Helló! Üdv!
Szia, Dahlia vagyok.
Én készítem a Magnifico-sütiket.
Fantasztikus. Mit tehetek érted, Dahlia?
Köszönöm, hogy megkérdezted!
Azt mondtad, hogy bármilyen információ hasznos lenne.
De egészen pontosan mi minősül annak?
Amit bizonyíték támaszt alá?
És mi a helyzet a közvetett bizonyítékokkal?
Első kézből kell jönnie? Vagy másodkézből?
És mi van a megérzésekkel?
Így van.
Mi a helyzet a megérzésekkel?
Igen, bármilyen.
Bármilyen információ arról, hogy ki vagy mi okozta a fényt, hasznos lenne.
Igen, megérzés. Na tűnés!
Azt mondtad, hogy amatőr varázslat volt,
de akkor miért nem tudod, hogy csinálták?
Mi?
Esetleg meghatároznád az „amatőr” fogalmát?
Olyan, mint a ti tudásotok!
A ti biztonságotokról van szó,
és ami a legfontosabb, a kívánságaitok biztonságáról.
Úgy érted, hogy a kívánságaink veszélyben vannak?
Természetesen biztonságban vannak!
Szebb, mint új korában.
Remélem, nem volt szüksége rájuk.
Rendben, a kívánságok.
Ez csak egy ajtó,
és Magnifico intett a kezével, és csak...
Oké, na és ez? Semmi?
Vagy ez?
Ez? Vagy ez?
-Igen! -Megcsináltátok!
Csapatmunka!
Csillag, örülök, hogy jól szórakozol,
de koncentrálnod kell!
Kérlek, keresd meg a sabám és anyám kívánságát
olyan gyorsan, amilyen gyorsan csak tudod!
Honnan tudjuk, hogy a kívánságaink biztonságban vannak? Nem látjuk őket.
Miért nem láthatjuk? Miért ez szabály?
És miért nem emlékszünk rájuk?
Egyszerre egy kérdést!
Ha már a kérdéseknél tartunk, mi van, ha meg akarjuk változtatni?
Ott a pont, a kívánságok változhatnak.
Álljunk sorba, hogy mindenki tudjon kérdezni!
Tudod, mitől lenne jobb?
-Egy újabb kívánságünnepélytől. -Igen!
Attól mind sokkal jobban éreznénk magunkat.
-Kérlek, felség! -Most!
Nem! Ne most! Rossz időzítés!
Kívánságok, kívánságok, kívánságok!
Csendet!
Csak erre tudtok gondolni?
Egy kívánságünnepélyre?
Rendben!
Aki felfedi az áruló kilétét,
annak teljesül a kívánsága!
Micsoda?
De halljátok szavam!
Bárki, aki segít az árulónak,
bárki, aki cserbenhagy engem...
annak a kívánsága sosem teljesül!
Várj! Felség...
Elég volt!
Milyen szemtelenül vonnak kérdőre engem!
Csak azért, mert eléggé biztonságban érzik magukat ahhoz, hogy kérdezzenek.
A kívánságokkal leszek. Csak jó hírekkel zavarjatok!
Tetszem nekik, így születtem, és kész
Sármom veszik
Hiszen földöntúli jelenség
Hírem és nevem megnyerő Az égből inspirált vonzerő
Csak feltörő, sosem hisztiző Lehetsz jótékonyan is törtető
Mint én
Ha kell, beszélek Benitóval
Gönce a tiéd, jól van!
Ha gond van, elsőként rendelném Henryt
Ha házad tán ledőlne És lelked összetörne
Nem kérnék tovább lakbért Inkább magamhoz hívlak meg
És mindent rendbe tennék Nekem kiönthetnéd a lelkedet
Csak még és még, csak adnék én! Tán kapok tiszteletet?
Kis hála, ennyi kell Ez tényleg akkora kegy?
De sosem becsülnek meg
Sosem becsülnek meg
De sosem becsülnek meg
Egy nagy zseni vagy! Ó, egy ilyet mondhatnál
Jó szó még akad
Oly fess, egy kincs, jobb nincs Egy sztár! Kösz!
Létrehoztam e szép helyet Te meg így nyafogsz. Kis tisztelet!
Hm... Posztomat talán átveszed? Hogy nálam jobb leszel, te azt érzed?
Múlt évben megvolt tizennégy vágy
Most mondd! Mind az én munkám!
Te mindezt tényleg leszólnád Ily szemtelen? Ilyen ostobán?
Én támogatlak jó társként Lásd, nekem hivatás ez
Nagyon rég védem én nyamvadt életedet
De sosem becsülnek meg
Sosem becsülnek meg
De sosem becsülnek meg
Ezt nem szabadna tennem De mégis meg kell tennem
E könyv megtalál, és szinte kérlel: Nyiss ki már!
E mágikus kincs nekem jár
Csak tárd fel, mi kell! Egy átok? Egy szó?
Fő, hogy tűnjön el a fénygolyó!
Lehet túl nagy az ára, de megadom
Helytelen, mégis helyénvaló
Hogy is volt? Ó, igen.
Nem kérdés, hogy köztünk jár Ki elárul, nem győzhet
Mutatkozz és szabadkozz! Na gyerünk, győzz meg, hogy tévedek!
Úgysem soká futhatsz már Mert te vagy célpont most
Nincs is jobb befektetés Üzletem sokat hoz!
De sosem becsülnek meg
Sosem becsülnek meg
De sosem becsülnek meg
Sosem becsülnek meg
Sosem becsülnek meg!
Tudom, hol láthatunk neki a munkának.
Nem féltem, Sakina.
Mert mint minden kecske,
én is úgy gondolom, minél nagyobb a kihívás, amivel szembenézünk,
annál értékesebb az élet, amit élünk.
Saba...
Tudom, azt mondtad, nem akarod ismerni a kívánságot, ami sosem teljesülhet,
de most...
valóra válthatod.
Olyan egyszerű,
olyan tiszta!
Asha, tudom, hogy azt hiszed, helyesen cselekszel, de...
Sosem szabadott volna átadnom a kívánságomat Magnificónak.
Ez...
Ez az enyém.
Saba...
Asha, lehet, hogy sosem fogok inspirálni senkit,
de így legalább megpróbálhatom.
Visszamegyek a te kívánságodért is, anya!
Így van, Asha.
Feldobtak.
Hol van?
Hol van a csillag?
Nincs itt semmi számodra!
Hogy csináltad, mi?
Miféle varázslatot használtál?
Nem ismerek semmilyen varázslatot.
Lehoztál egy csillagot az égről,
és arra használtad, hogy lopj tőlem.
A kívánságok nem a tieid!
Sosem akartad teljesíteni a sabám kívánságát!
És megérdemli, hogy visszakapja.
-Mindenki megérdemli... -Megmondtam neked,
hogy én döntöm el, mit érdemelnek.
Kérlek, felség!
Hibázott. Nem hibázik még egyszer.
Az egyszer biztos.
Ismerősnek tűnik, Sakina?
A kívánságom!
Igen, a kívánságod, amit nekem adtál, hogy megőrizzem neked,
mert mind tudjuk, mi történik a kívánságokkal
odakint, a való világban.
Összetörnek.
-Anya! -Sakina! Ne!
Mi ez?
Micsoda ajándék!
Egész idő alatt védtem a kívánságokat, és nem is tudtam,
hogy micsoda erő lakozik bennük.
Úgy érzem, mintha képes lennék...
bármire.
A csillag!
Meg kell szereznem!
Menjünk! Most!
-Ez meg mi? -Hé!
-Egy fonal? -Siessünk!
Úgy kérlek benneteket, mint egyik háziállat a másikat!
Segítsetek!
Óvatosan!
Ez az, Sakina! Tarts ki!
Nincs hova mennünk!
Ott egy csónak!
Siessünk!
Menjetek vissza, irány az istálló!
Ha bárki kérdezősködne, csak játsszátok az ostobát!
Azt mondom, irány a sziget!
Az van a legközelebb. Ott elbújhatunk.
Ó, köszönöm!
Anya?
A szívem ismeri ezt az érzést.
Ez bánat.
Nem akartam, hogy ez történjen.
Tudom, kicsim.
Bolond voltam, hogy azt hittem, bármit megváltoztathatok.
Sosem kellett volna kívánnom.
Így van.
A kívánságom teljesen tönkretette a családomat.
És most Rosas minden lakója veszélyben van
miattam.
Asha, ne!
Veszélyben vannak,
de Magnifico miatt.
A mi drága Rosasunk!
Apád szíve összetörne
ha tudná, amit megtudtunk.
Tudom, mire gondolsz,
mert én is arra gondolok.
-Nagyon szeretlek mindkettőtöket. -Mi folyik itt?
-Ha odaértek a szigetre... -Asha!
-...bújjatok el! -Mit csinálsz?
Meg kell állítanom őt.
-Ne! -Túl veszélyes!
Én kezdtem ezt az egészet.
Nekem is kell befejeznem...
mindenkiért.
-Asha! -Ne!
Nem tudok úszni!
Tökéletes.
-Cápa! -Tessék?
Nem. Még nem láttam cápát.
Csak gyakorlok.
Egy csillag erejét kihasználni...
Egy varázsbot!
Egy ekkora hatalommal bíró bottal még az éjnek is parancsolhatok.
Tökéletes.
Hegyi kőris ága
Tollen bájitalába mártva.
Olvadt vastól erős légy,
ütős fegyverré tesz a réz!
És a legfontosabb...
három ártatlan ember szívének ereje.
Kérdőre mertetek vonni,
és ezt kapjátok érte cserébe.
Nem érdemlitek meg, hogy teljesüljön a kívánságotok.
De rajtam keresztül
egy nagyobb célt szolgálhattok.
Szerelmem!
Micsoda szomorúság!
Igen!
Ez az!
Igen!
Amaya, drágám, gyere! Gyere!
Itt az ideje, hogy megismerd az új játékszeremet!
Ez az igazi hatalom!
Ragyogok?
Úgy érzem, mintha ragyognék. Igen?
Hogy tehetted?
-Tudod, hogy a tiltott mágia útjait... -Nem értékelik eléggé.
Ahogy engem sem értékel eléggé a népem.
Ott az a lány!
Ő tehet róla.
Lehozott egy csillagot az égről,
hogy mindent elpusztítson, amit felépítettem.
Asha?
Nem! Csak a családja kívánságait akarta visszakapni.
Az áruló oldalára állsz, Amaya?
Nem! Nem.
Tudod, hogy sosem állnék össze valakivel, aki elárulta Rosast.
Attól a pillanattól kezdve hiszek benned, hogy először találkoztunk.
Együtt építettük fel ezt a királyságot.
Nincs ennél fontosabb.
Csodás!
Menjünk, készítsük elő a dolgokat!
Vadászni megyek!
Tudod, ez az egész csak egy újabb bukkanó az úton.
Egy hatalmas, gigászi bukkanó.
Meg kell találnunk Dahliát és a többieket!
Csak lábakat látok.
Nézzétek ezeket a szegény embereket!
Asha ellopta és elpusztította a kívánságukat.
Ezért lakolnia kell!
Azt mondják, eltűnt a családja.
Fogadok, hogy megölte őket.
Valami nagyon nem stimmel.
Látnotok kéne magatokat!
Semmi baj. Minden rendben.
Ez csak egy kis fényjáték volt.
Tudjátok, hogy szeretlek titeket, Rosas népe!
A királyné rémültnek tűnik.
Oké, elég volt a játszadozásból!
Azt hiszem, ugyanarra gondolunk
megint.
Nehogy meglássanak!
Valószínűleg tudni akarjátok, miért vagytok itt.
Igen, egy vad tinédzser egy csillaggal futkorászik,
és elpusztítja a kívánságokat.
De!
Találjátok ki, ki az, aki bátran előlépett,
és felfedte az áruló kilétét.
Hatalmas tapsot...
Simon O'Donohue-nak!
Simon?
Tudom!
Nekem mondjátok? Én is ugyanúgy meglepődtem, ahogy ti.
A mi kis álomszuszék Simonunk.
Ne izgulj, Simon!
Légy büszke magadra! Hadd lássuk a boldogságodat!
-Felséges asszony? -Egek!
Tudom, egy beszélő egér...
de ne ess pánikba!
Nagyon tiszta vagyok,
és fontos üzenetem van számodra.
„Egyszer azt mondtad: ’A nagylelkűség Rosas valódi lényege.’
„Látom a félelmedet,
„de Rosasnak most szüksége van a segítségedre.
„Szeretettel, Asha.”
A „szeretettel”-t én tettem hozzá.
Oké. Viszlát!
Szóval, kedves Simon!
Készen állsz,
hogy lásd a kívánságodat?
A király legderekabb,
legbátrabb és leghűségesebb lovagja akartál lenni!
Leghűségesebb lovag, de nem barát.
Nagy örömömre szolgál,
hogy kielégíthetem szíved vágyát.
-Éljen a király! -Éljen a király!
Hát nem csodás?
Még hat áruló van, felség.
Dahlia, Gabo, Dario,
Safi, Hal
és Bazeema.
Találd meg őket, hogy meglakoljanak árulásukért!
Keresd meg Ashát, és megjutalmazlak!
De a legfontosabb,
hogy találd meg nekem azt a csillagot,
hogy legyen erőm
teljesíteni minden kívánságotokat!
Ez zsákutca!
Zsákutca csiszolatlan mahagónival.
Szép volt, Valentino!
A fenekemnek köszönd!
Szóval ide mész, amikor eltűnsz, ugye, Bazeema?
Kösz, hogy nem szóltál róla még nekünk sem!
A zárkózott embereknek jár a menedék.
Örülök, hogy így van!
Itt biztonságban vagyunk.
Nem, sehol sem vagyunk biztonságban!
Menekültek vagyunk, hála Ashának.
Azt mondta, csak azt akarta, hogy a családja visszakapja a kívánságait.
És te ezt elhitted neki?
Ez az igazság, Gabo.
-Bújjatok el! -Mind meghalunk!
Szia, Asha!
Kérlek, mondd, hogy nem te pusztítottad el azokat a kívánságokat!
Persze hogy nem.
Magnifico volt.
Na persze!
Várjunk csak, a király viselkedése szörnyen...
szörnyen...
Szörnyű volt.
Úgy tűnt, mintha Simonnak fájdalmai lettek volna.
Igen, rögtön azelőtt, hogy beköpött minket.
Halálra vagyunk ítélve!
Nem, ha harcolunk.
Ez átverés! Magnifico nem minket véd Csak színlelés!
Ami hajtja Csakis önös érdek szülte szándék
Hogy a kívánságot ellopja Nem is hittem volna ezt rég
Semmi kétség Hogy felfedte igazi, szörnyű énjét
Tisztább a kép. Rám gonosz háló várt
De már elég!
Az, hogy én jelentek rátok Nagy veszélyt, hazugság. Soha már!
Nem hátrálok, állj mellém! Győzzük le árnyát!
Ha most nem lépünk, mi vár ránk?
Ezért harcolj! Az igazság utat vág:
Többé már nem versz át!
Oly rég nem tisztelsz szabályt már
De én nem félek
Jöhet száz akadály
Többé már nem versz át
Ne már! Ne! Tudom, betelt másnál is a...
-Pohár! -Be!
Ma dübörög a lábunk, dám-dám-dám-dám
Je!
Hogy változtassunk, itt van az idő
Ez forradalmi, elsöprő erő!
-Ezért megdöntjük hatalmát -Aha!
Zengjük hát a szabadság dallamát
Száll!
Többé már nem versz át
Minket már nem versz át
Talán nem látjuk jövőnk még
A szív nem fél, mert a csodák népe
-Kiáll! -Áll!
Többé már nem versz át!
Minket már nem versz át!
Mindahányan összefogtunk
Fel se fogja, merre tartunk
Szelíd lányból harcos lázadó
Jó! Jó! Jó! Jó!
-Kedves gesztus, hogy betérünk -Ma megmutatjuk, mennyit érünk!
-Te rég lenézel -De most felnövünk!
Nem féltett tényleg semmit Csak a hatalmát
-A kép -Álarc volt
-Üres máz csupán -Máz!
Többé már nem versz át!
Minket már nem versz át!
Kivel éltem, csak hazug báb
Szerep... Hő szívem becsaptad
Ne tovább!
-Többé már engem -Engem
-Nem versz át!
Minket már nem versz át!
Szia!
Felséges asszony, ő itt Csillag.
Rendkívüli vagy.
Tudnod kell,
hogy Magnifico szörnyű varázslatot hajtott végre.
El akarja fogni Csillagot.
Az összes energiádat magába akarja szívni.
Akkor Csillagnak azonnal el kell mennie.
Nem! Ha valaki elmegy,
az te leszel.
Csillag addig nem megy el, amíg a kívánságok nem lesznek szabadok.
Ez azt jelenti, hogy van tervetek?
Természetesen van.
Meseország az égen?
Mit szólnál inkább Sohaországhoz?
A tökéletes dadus a szörnyű gyermekeidnek?
Hipp-popp!
Igaz szerelem, milyen édes!
Ennyit az igaz szerelemről!
Mi Rey!
Látták Ashát és Csillagot az erdőben.
Valóban?
Micsoda mázli!
Hívjuk össze a népet,
hogy láthassák, ahogy elfogod?
Mostanában sokszor hívtuk össze őket, nem gondolod?
Csak vicceltem!
Szóljanak a trombiták, Amaya!
Visszahozom a lányt és a csillagot!
Oké. Gyorsnak kell lennünk.
És halknak!
Olyan messzire csalom Magnificót, amennyire csak tudom.
És amint elhagyja a kastélyt,
te segítesz a többieknek kiszabadítani a kívánságokat.
Tudom, oké?
Én is aggódom.
Várj! Mit csinálsz?
Ó, egy bot!
Oké.
Mit kezdjek vele?
Egy varázspálca!
Köszönöm!
Menned kell! Indulj!
Oké. Meg tudom csinálni.
Mi az?
Gyerünk már!
Oké.
Sok szerencsét, Asha!
Kihívás elfogadva.
-Hűha! -Sziasztok!
A szívünkön keresztül értjük meg a világot.
Nézzétek, forró innivalók!
-Csillag! Itt vagy! -Hála az égnek!
Ez az, srácok!
Először kinyitjuk a tetőt,
aztán Csillag visszaküldi a kívánságokat.
A királyné azt mondta, hatalmas csigákat kell keresnünk.
Talán ezek azok a csigák?
Másszatok fel!
Ahogy anyám mindig is mondta:
„Ha valaki le akar esni,
„hadd essen!”
Nem, haver, nem fogjuk ezt csinálni.
Gyere le nyugodtan, mert tériszonyom van!
De jó!
És már megyünk is!
Jaj, de magas!
Tessék! Obszidián olaj,
hogy megvédjen a lapoktól.
Olyan, mint egy receptkönyv
bolond és kegyetlen embereknek.
Keress bármit arról, hogy lehet eltörni a botját, megtörni a varázsát,
vagy legalábbis
azt a varázst, ami rajta van.
Egyáltalán nem értelek!
Nem mozdul!
Minden tőlem telhetőt megpróbálok.
Dario, haver!
A kötél nem véletlenül van a csigában!
Ne most szórakoztass ilyen feladványokkal!
Ugyan már! Olyan nyilvánvaló, mint a gidaszakállam.
Egyszerre kell húznotok.
Majd én számolok.
Egy!
Kettő!
Kilenc csillibú!
Húsz ábécé!
Mi a manó?
Nem tudok számolni.
Most!
Ez az! Adjatok bele mindent!
Ne!
Gyakorlatilag sebezhetetlenné vált.
Egyetlen fém sem törheti el a botot.
Egy varázslat sem szállhat szembe a varázsával.
És senki sem tudja többé megszabadítani ettől.
„Ha egyszer elfogadtad a tiltott varázslatot,
„örökre elkötelezted magad mellette.”
Nem tudok fordulni!
Le se bírom venni róla a szemem!
Kérlek, ne hagyj cserben, pálca!
A mindenit!
Több súlyra van szükség!
Az ugrás az nem számít esésnek.
Rendben, legyen!
Rosasért!
Ugorjatok!
Meg fogok halni!
Élni fogok!
Azok ott a mi kívánságaink?
-Biztosan. -A kívánságok szabadok!
A kívánságok! Kiszabadítja őket.
A mi lányunk!
Gyerünk!
Saba, 100 éves vagy!
De az akaratom erős. Igen!
Megcsinálták!
Ne!
Nem számít. Elkéstél.
Asha!
Magnifico sosem késik el.
Simon?
Csillag!
Tényleg azt hiszed, hogy van esélyed?
Kösz, Buci!
Szívesen, Asha!
Kérlek, ne bánts!
Nem tőlem kéne félned.
Bumm!
Csillag!
Meglepetés!
Jó estét, Rosas!
Azta, milyen szépen előbújtak ma a csillagok!
Kivéve téged.
Most csapdába estél, ugye?
De látod, mit mondhatnék?
Nagyon-nagyon utálom, ha elárulnak!
Te vagy az, aki elárulja a saját népét!
Nem!
Elegem van belőled!
Felséges asszony!
A kis trükköd nem vált be, Amaya!
Még mindig az enyém az, amit akartam.
Mi ez?
A kívánságok nem a tieid, hogy kiszabadítsd őket.
Ők az enyémek!
Most hajolj meg a királyod előtt!
Csillag, menj onnan!
Ne!
Asha!
Helló, Asha!
Örülök, hogy csatlakoztál hozzánk!
Hogy halad a kis...
„A kívánságodat a saját kezedbe adjuk” programod?
Várjunk csak!
Igazából nem érdekel.
Helló!
-Lássunk neki! -Csillag!
Ne!
Igen.
Tükröm, tükröm, mondd meg nékem,
ki a legszebb a vidéken?
Én!
Ne!
Én nyertem.
A kívánságok valóban valóra válnak.
Nem érdemled meg Csillagot!
Mondtam, hogy én döntök!
Nem, nem fog menni!
Soha többé nem kívántok semmit a csillagoktól!
Valójában nem lesz több remény,
több álom,
és nincs menekvés!
Futás!
Többé nem lesz esélyetek a lázadásra.
Nem lesz, aki meséket mesélhetne.
Senki sem fordulhat többé ellenem.
Te... pedig...
jelentéktelen vagy!
Mi... vagyunk...
a csillagok.
Minden csillag fénye fenn egy testvér
Ezért nézz most rám A jelet bennem lásd
Tényleg meg kéne tanulnod feladni!
Tudom jól, hogy bennünk Több rejtőzik ennél
Ami áthatol egy rút varázs falán
Szól egy kívánság
Csendet!
Szól egy kívánság
-Szól egy kívánság -Szól egy kívánság
Legyen szebb jövőnk! Vezess, szép láng!
Elnyomtuk az érzést, az ezer kérdést
Elhittük, hogy csak ennyi jár
Most már ébred e nép, küzd ezért És az sem számít, mi az ár
Hittük hazug szavad Hogy a nyugalmunkat véded
De végre tiszta már a cél
Táplál minket a fény, szikrát gyújthat Szívünk mélyén remény él
Ne!
Elég!
Minden csillag fénye fenn egy testvér
A fény ébred és választást kíván
Nézz ránk! Tudjuk, hogy több is járhat ennél
Szebb álmot ez a nép sose kíván!
Szól egy kívánság
Ne!
Legyen szebb jövőnk, hitünk tápláld!
Ezek az én kívánságaim!
Szól egy kívánság
Legyen szebb jövőnk
Vezess, szép láng!
-Megcsináltuk! -A kívánságok szabadok!
-A kívánságom! -Ez gyönyörű!
Meg fogom valósítani.
Alig várom, hogy nekilássak.
Micsoda érzés!
Gyere haza!
Hát itt vagy!
Gyönyörű kívánságom!
Anya, visszakaptad a kívánságodat.
-Kislányom! -Asha!
Úgy örülök neked!
Ez a fickó!
Mit tudsz felhozni mentségedül?
Asha!
Sajnálom.
Annyira sajnálom!
Nem várom, hogy megbocsáss.
Csak annyira féltem, hogy hiányozna az életemből...
nos...
az egész énem.
És annyira szerettem volna hinni Magnificóban.
Ahogy én is.
Mind így voltunk ezzel.
Sose bízz egy jóképű arcban!
Ezért lógok veletek, srácok.
Gyere ide!
Hahó?
Hahó!
A királyotok szól hozzátok!
Amaya, hála az égnek!
Látod, mit tettek velem?
-Úgyis imádod a tükröket. -Ez nem vicces!
Azonnal szedj ki innen!
Nem.
Mi? Azok után, amit érted és Rosasért tettem,
ez a hála?
Pontosan ezt érdemled.
Akasszátok fel a falra...
a börtönben!
Kérlek, ne! A börtön szörnyen büdös!
Éljen a királynő!
-Sosem volt szükségünk Magnificóra. -Volt Magnifico, nincs Magnifico.
Elnézést! Erre! Itt is van.
Amaya királynő, megtaláltam!
Felséges asszony!
Úgy hallom, repülni szeretnél.
Péter építeni akar egy gépet, ami repül.
-Szia! -Össze kéne fognotok!
Hadd halljam, miben segíthetek!
Még csak most kezdtem.
Ez több, mint amiről valaha is álmodtam.
Egy utópisztikus nagyvárosról álmodom, ahol minden emlős egyenlő,
és ruhát hord!
Várj! Hová tűntél?
Tudom.
Sajnálom, hogy eltörtem.
Várj, ez egy varázspálca?
Oké, köszönöm, de nem, köszönöm!
Nem vagyok valami nagy varázsló.
Úgy értem, ruhát varázsoltam egy fára.
Én elfogadom helyette.
Asha kapta.
De mit kezdjek vele?
Légy a mi jótündérünk! Mi mást kezdenél vele?
Nem, az nekem biztosan nem menne.
Menne?
Köszönöm!
Oké.
-Sajnálom! -Klári!
És még kérditek, miért morgok folyton?
Gondolom még dolgoztok majd rajta Csillaggal, ugye?
Ne!
Már túl jól ismerlek.
Hamarosan elmész, ugye?
Hogy mások is kívánhassanak tőled.
Hiányozni fogsz!
Nagyon magas a hangom, amikor sírok.
Valentino!
A hamarosan nem azt jelenti, hogy ma este.
Hála az égnek!
Ez túl sok volt számomra.
Végül is csak háromhetes vagyok.
Csillag, hogy is köszönhetnénk ezt meg neked?
Mi sem könnyebb.
Mindig legyenek kívánságaitok!
És boldogan éltek, amíg meg nem haltak.
KÍVÁNSÁG
A feliratot fordította: Keresztes Andrea