‫- NETFLIX מציגה -‬
‫קיבלת את המייל? תתקשרי אליי בהקדם האפשרי.‬
‫- משרד התובע -‬
‫- אנו דורשות צדק‬ ‫מקסיקו הורגת נשים -‬
‫- תיגעו באישה אחת וכולנו נרים קול -‬
‫- אנסים -‬
‫בואי. הם מכניסים אותנו דרך דלת אחרת.‬
‫ארתורו בראבו דיאז וחוליה ולסקז נורייגה?‬
‫שם בן המשפחה?‬
‫חרטרודיס בראבו ולסקז.‬
‫בסדר.‬
‫גיל?‬
‫אני מצטערת. אני לא מבינה.‬
‫אתם אלה שביקשתם מאיתנו לבוא לכאן.‬
‫כן.‬
‫אם הייתם עסוקים בעבודה שלכם‬
‫כמו שאתם עסוקים בטלפונים שלכם,‬
‫המדינה הזאת הייתה נראית אחרת.‬
‫תוכלי להגיד לי מה גילה של בתך, בבקשה?‬
‫זה לא רשום בתיק שלה?‬
‫זה רק כדי לוודא שאין טעויות, גברתי.‬
‫היא בת 24.‬
‫עשרים וחמש.‬
‫יום ההולדת שלה היה אתמול.‬
‫תודה.‬
‫יש מאפיינים מזהים?‬
‫קעקוע על אמת היד השמאלית שלה.‬
‫קעקוע?‬
‫יש לך תמונה?‬
‫בסדר.‬
‫תסלחו לי לרגע.‬
‫אידיוטים.‬
‫מה קרה?‬
‫זאת לא חר.‬ ‫-אתם תמיד אומרים את אותו הדבר.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-אתה חושב שזה הוגן?‬
‫התיק שלה אצלם כבר חודשים.‬
‫האנשים באוניברסיטה השגיחו על החקירה.‬
‫זאת לא היא.‬
‫אכפת לכם לצאת החוצה?‬ ‫-מה? למה?‬
‫התובע עומד להגיע.‬ ‫-אז עכשיו אני צריכה ללכת?‬
‫בבקשה, חכי בחוץ, גברתי.‬ ‫-מכאן, בבקשה.‬
‫אבל...‬
‫אני מצטער, גברתי. נוכל לחזור בעוד רגע.‬
‫מר בראבו, גברת ולסקז.‬
‫אני התובע, זמודיו רודריגז.‬
‫כפי שהסברתי במייל שלי,‬
‫הועברתי לכאן לפני כמה שבועות.‬
‫עכשיו אני הממונה על חקירת התיק של בתכם.‬
‫התובע השלישי בתיק בתוך תשעה חודשים.‬
‫אני רק ממלא הוראות, גברתי.‬
‫נראה שהיה בלבול מסוים בתיק של חרטרודיס.‬
‫לא היה לנו שום רישום על מאפיין מזהה כזה.‬
‫בלבול מסוים?‬
‫איך ייתכן שיהיה בלבול כלשהו‬ ‫אחרי תשעה חודשים?‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫אתה מצטער.‬
‫בכל זאת נרצה לראות אותה.‬
‫סליחה?‬ ‫-אנחנו רוצים לראות אותה.‬
‫אם היא לא הבת שלנו, היא הבת של מישהו אחר.‬
‫לא, זה מנוגד לנהלים.‬
‫בגלל הנהלים המחורבנים שלכם‬ ‫הבאתם אותנו לכאן לזהות גופה.‬
‫אם זה לא נראה לך מספיק מכאיב,‬
‫אז תענה לי על זה:‬
‫מה, לעזאזל, אתם עושים כאן,‬ ‫אם אתם לא מסוגלים לשמור על הסדר בתיקים?‬
‫הגופות נמצאו בקבר נסתר‬
‫והן היו שם זמן מה.‬
‫הן בשלב מתקדם של ריקבון.‬
‫זה לא יהיה ראוי לאלץ אתכם לעבור...‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שמי אדריאנה.‬ ‫-שלום, אדריאנה.‬
‫אני אמא של מיצי.‬
‫הבת שלי נעלמה לפני חודשיים.‬
‫- איפה הם? -‬
‫יום אחד היא יצאה מהבית,‬
‫ולא ראינו אותה שוב.‬
‫איפה מיצי נעלמה? כאן?‬ ‫-כן.‬
‫אבל אמרו לנו שסביר להניח‬
‫שהיא נלקחה למקום אחר.‬
‫- איפה הם? -‬
‫תודה, אדריאנה.‬
‫יש עוד משהו שאת רוצה לחלוק איתנו?‬
‫כן.‬
‫למיצי יש אחות.‬
‫אדלה.‬
‫הן תאומות.‬
‫תאומות זהות.‬
‫אדלה בהיריון בשבוע ה-16.‬
‫ולמרות שקניתי בגדים וצעצועים לתינוק,‬
‫האמת היא שאני מרגישה...‬
‫מוזר.‬
‫אני מרגישה שאני צריכה להיות קצת יותר...‬
‫נרגשת, אתם מבינים?‬
‫זה הנכד הראשון שלי.‬
‫ו…‬
‫אני מתביישת‬
‫שהבת שלי רואה שאני עצובה כל הזמן.‬
‫היא לא אומרת כלום.‬
‫אבל אני יכולה לראות שהיא פגועה.‬
‫ו…‬
‫אני רוצה לדבר איתה.‬
‫כדי להסביר.‬
‫אבל אני גם מרגישה שנמאס לה שאני‬
‫כל הזמן מדברת על אותו דבר.‬
‫ו...‬
‫אני גם רוצה שהיא תדע ש...‬
‫כמובן שאני מאושרת.‬
‫זה הנכד הראשון שלי.‬
‫אבל אני גם רוצה שהיא תדע…‬
‫שבכל פעם שאני רואה את הבטן שלה,‬
‫אני חושבת על אחותה.‬
‫ולכן אני נעשית עצובה.‬
‫ואז אני אומרת לעצמי‬
‫שאני אמצא אותה,‬
‫ושיהיו לה הרבה ילדים.‬
‫טוב, אם היא תרצה.‬
‫אם היא לא תרצה, היא לא חייבת שיהיו לה.‬
‫האמת היא...‬
‫שלפעמים אני מרגישה שמחה.‬
‫אבל…‬
‫בחצי לב.‬
‫שלום, אדריאנה.‬
‫שלום.‬ ‫-אני פולה.‬
‫אני מחפשת את אמא שלי, אוגוסטינה, ‬ ‫כבר שבע שנים.‬
‫אני חושבת שתהיי מאושרת כשתראי את הנכד שלך.‬
‫באמת מאושרת.‬
‫התינוק הזה ייתן לך סיבה נוספת‬ ‫להמשיך להיאבק ביחד איתנו.‬
‫כי זה מה שתינוקות עושים.‬
‫את לא לבד.‬
‫-את לא לבד.‬
‫ברוכה הבאה, אדריאנה.‬
‫רק כדי להזכיר לכן,‬ ‫היום מצטרפת אלינו העיתונאית אבריל אסקובדו.‬
‫חלקכן כבר מכירות אותה.‬ ‫-שלום, אבריל.‬
‫היא תרשום הערות לחקירה שלה.‬
‫ברוכה הבאה, אבריל.‬ ‫-ברוכה הבאה.‬
‫עכשיו נשמע מישהי ‬
‫שכבר הייתה כאן בעבר, ‬ ‫אבל לא ראינו אותה זמן מה.‬
‫היום הוא יום חשוב עבורה.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-ברוכה הבאה, חוליה.‬
‫תודה.‬
‫אני חוליה.‬
‫אמא של חר.‬
‫חרטרודיס.‬
‫וכן, היום הוא יום חשוב‬
‫כי עברו בדיוק תשעה חודשים מאז שהיא נעלמה.‬
‫תזכירי לנו, חוליה.‬
‫מתי שמעת ממנה בפעם האחרונה?‬
‫חר בדיוק סיימה את ההכשרה שלה.‬ ‫היא פסיכולוגית.‬
‫היא רוצה לעבוד עם ילדים שסובלים מקשיים‬
‫בקריאה ובכתיבה.‬
‫כדי לחגוג, היא יצאה לטיול עם כמה חברות.‬
‫ו…‬
‫עברתי את כל ההליך הרשמי.‬
‫אנחנו...‬
‫עשינו כל מה שהמשטרה ביקשה.‬
‫שהינו במשך שבועות‬
‫באזור שבו היא נעלמה,‬
‫עד שנמאס לנו להיתקל שוב ושוב במבוי סתום.‬
‫ועכשיו, כשיום ההולדת שלה הגיע,‬
‫אני מרגישה כאילו פגעה בי רכבת.‬
‫הכול כואב.‬
‫ויש את ארתורו,‬
‫אבא של חר.‬
‫הוא כל הזמן מציע לעזור לטפל בכל דבר.‬
‫הוא לא מבין שזה לא מה שאני רוצה.‬
‫זה מעצבן אותי.‬
‫מעצבן אותי שהוא כל כך נחמד.‬
‫אני לא רוצה שהוא יהיה נחמד.‬
‫מה שאני רוצה זה לדעת‬
‫איפה הבת שלי.‬
‫אני מבינה שככה הוא מנסה לתמוך בי.‬
‫אני אסירת תודה ש...‬
‫הוא מטפל בי.‬
‫אבל אני צריכה שהוא יבין‬
‫שזה לא מה שחר צריכה.‬
‫אני כל כך מתגעגעת אליה.‬
‫היום, חלפו תשעה חודשים‬
‫מאז שהיא נעלמה.‬
‫חר הייתה מאושרת.‬
‫ועכשיו אני לא יודעת איפה היא.‬
‫את לא לבד.‬
‫תראי איפה התרחצתי עכשיו,‬
‫בזמן שאת תקועה בעיר עם כל התנועה והזיהום.‬
‫הנה אחת.‬
‫והנה השנייה.‬ ‫-היי.‬
‫זה הכול, אמא. ‬ ‫אני אוהבת אותך. נתראה בקרוב.‬
‫ותירגעי.‬
‫אחי סיפר לי שאת עושה בעיות לגלריה.‬
‫מה זה?‬
‫זאת רקמה.‬
‫לא, אל תדאגי.‬
‫זאת הבת שלי. זה מוצא חן בעינייך?‬
‫חכי שנייה. תני לי לבדוק.‬
‫תסלחי לי. את חוליה?‬
‫כן.‬ ‫-זאת אמיליה, הבת שלי.‬
‫נעים מאוד, אמיליה.‬
‫כן. אתקשר אחר כך, בסדר? תודה.‬
‫סליחה, השמרטפית שלי הבריזה לי.‬
‫הנה.‬
‫אפשר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫סליחה.‬
‫בשביל זה הבאתי אותם.‬
‫זאת חר.‬
‫אתמול הם ביקשו שנבוא לזהות גופה.‬
‫מתוקה, תעשי לי טובה.‬
‫לכי להזמין לי קפה, ‬ ‫ואת יכולה להזמין לך מה שאת רוצה.‬
‫את רעבה?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה.‬
‫כשחר נולדה,‬
‫במשך הרבה זמן, ‬ ‫הייתי עסוקה בתרחישים קטסטרופליים.‬
‫ככה קוראים לזה, נכון?‬
‫כשלא מפסיקים לדמיין ‬ ‫את הדברים הכי גרועים שעלולים לקרות.‬
‫אבל את אף פעם לא יודעת מה הכי גרוע‬
‫עד שאת מתעוררת ושומעת שהבת שלך נעלמה.‬
‫- בתה של האמנית חוליה ולסקז‬ ‫נעלמה במהלך חופשה -‬
‫את אמנית?‬
‫הייתי.‬
‫למה את מקווה?‬
‫מה את חושבת שאת צריכה לעשות עכשיו?‬
‫כן?‬
‫מי זה?‬
‫תעלי.‬
‫שלום.‬
‫התקשרת לאנשים בגלריה?‬
‫הם ניסו ליצור איתך קשר.‬
‫אני לא יודע מה מצבך הכספי,‬
‫אבל זה יכול לעזור לך אם תמכרי משהו.‬
‫זאת לא חייבת להיות יצירה חדשה.‬ ‫יש לך כל כך הרבה בסטודיו.‬
‫אני רוקמת בשביל עצמי,‬
‫לא בשביל אף אחד אחר.‬
‫מה?‬
‫זה לא כאב?‬
‫לפחות הרגשתי משהו.‬
‫חר עיצבה אותו.‬
‫גם אני מרגיש אבוד, חו.‬
‫אני לא מכיר את עצמי.‬
‫בכל פעם שאני מנסה לדבר על חר...‬
‫אני מרגיש כאילו חומצה שורפת אותי מבפנים.‬
‫כבר תשעה חודשים אני מתעורר בכל יום‬
‫עם כל כך הרבה כאב...‬
‫עד שאני חושב שאני עומד למות.‬
‫אבל אני לא מת.‬
‫אני לא יכול להפסיק לחשוב ‬ ‫על מה שהיא אולי עוברת.‬
‫על מה שהם אולי עוללו לה.‬
‫חשבתי שהיום זה סוף-סוף ייגמר.‬
‫רציתי שזאת תהיה היא.‬
‫אנחנו צריכים ללכת לחפש אותה שוב.‬
‫תראי איפה התרחצתי עכשיו,‬
‫בזמן שאת תקועה בעיר עם כל הפקקים והזיהום.‬
‫הנה אחת.‬
‫והנה השנייה.‬ ‫-היי.‬
‫זה הכול, אמא. ‬ ‫אני אוהבת אותך. להתראות בקרוב.‬
‫ותירגעי.‬
‫אחי סיפר לי שאת עושה בעיות לגלריה.‬
‫את תמיד כזאת לפני תערוכה,‬
‫ובסוף היא תמיד מצליחה...‬
‫גברתי.‬
‫חוליה, זאת אבריל. יש לי חדשות.‬
‫אני עסוקה כרגע, ‬ ‫אבל אתקשר אחר כך ואסביר הכול.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫ואנחנו חוזרים לאחר הבכורה הארצית.‬
‫השעה תשע ו-23 דקות‬ ‫בבוקר יום חמישי מקסים ושטוף שמש.‬
‫אל תשכחו שעדיין יש לנו ‬ ‫כמה זוגות כרטיסים לפסטיבל…‬
‫עלינו לערוך עליכן חיפוש, בבקשה.‬
‫98-58-33-44.‬
‫תסתובבי.‬
‫תשאירו טלפונים ומחשבים ניידים בקופסה.‬
‫קדימה. היא מצפה לכן.‬
‫מה שלומך, מותק? מזמן לא התראינו.‬
‫קאס, עבר הרבה זמן.‬
‫מה שלום הקטנה שלך? היא בטח גדלה.‬
‫היא בסדר גמור, תודה.‬
‫זאת חוליה.‬
‫תודה שהסכמת להיפגש איתי.‬
‫שבו, בבקשה.‬
‫הבאתן את התיק?‬
‫הנה הוא.‬
‫כעורכת דין, קאס מטפלת רק במקרים כמו שלך,‬ ‫ולכן עליה להיות כל הזמן בתנועה.‬
‫הציעו לך כסף?‬
‫כסף?‬
‫פיצוי ממשלתי, כדי שתפסיקי לחפש.‬
‫לא, הם לא הציעו לי כסף.‬
‫- אותר/ה -‬
‫יש משהו שלא מופיע כאן? ‬ ‫משהו שאת לא מספרת לי?‬
‫יש פרטים שלא מופיעים בתיק הרשמי‬ ‫או שאבריל לא סיפרה לי עליהם?‬
‫טוב, זה בתיק הרשמי, ‬
‫אבל הם ניסו להשתמש בזה ‬ ‫כדי להפוך את חר לקורבן פעם נוספת.‬
‫בצילומי האבטחה בבר ‬ ‫ניתן לראות אותה ואת החברות שלה‬
‫נכנסות לשירותים ומסניפות קוקאין.‬
‫שקית הקוקאין הייתה אצלה.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫מה אני חושבת על כך ‬ ‫שהבת שלי נעלמה כי היא הלכה לחגוג?‬
‫זה מה שאת שואלת?‬
‫לא.‬
‫לא לזה התכוונתי. אני מצטערת.‬
‫אני זקוקה לכמה שיותר מידע‬ ‫כדי שאוכל להבין איך לעזור לך.‬
‫מה המשטרה אמרה?‬
‫הם כל הזמן הזכירו את זה, ‬ ‫כאילו שזה כל מה שחשוב.‬
‫כאילו שזה אומר שהיא לא שווה שיחפשו אחריה.‬
‫החברות שלה ראו משהו?‬
‫הן אפילו לא שמו לב. הן אומרות ‬ ‫שרגע אחד היא הייתה שם ושפתאום היא נעלמה.‬
‫אני מכירה את שתיהן כבר הרבה זמן.‬
‫אני מאמינה להן.‬
‫גם להן זה היה קשה מאוד.‬
‫מי מטפל בחקירה?‬
‫הם בדיוק מינו תובע חדש...‬
‫זמודיו רודריגז. את מכירה אותו?‬
‫הוא אחד מהטובים ביותר.‬
‫אף שהוא בכל זאת חלק מהממשל.‬
‫את מצאת את כל האנשים האלה?‬
‫האמת היא שאני לא יודעת‬
‫איפה להתחיל לחפש.‬
‫כן?‬ ‫-סליחה, גברתי. הגיע הזמן לעזוב.‬
‫יש משהו חשוב שעלייך לדעת.‬
‫במקרים של נעדרים,‬ ‫המשטרה מחפשת בדרך כלל רק קברי אחים.‬
‫קל יותר למצוא גופות מאשר אנשים חיים.‬
‫כידוע לך, במקרים כאלה, הזמן הוא קריטי.‬
‫כבר עברו חודשים.‬
‫הבת שלך נעלמה סמוך‬ ‫לאזור מרכזי של סחר בנשים.‬
‫אני לא אוהבת לנחש, אבל בהתחשב בגוף שלה,‬
‫זה לא יפתיע אותי אם היא עברה שם.‬
‫נמצאו נערות שהוחזקו בשבי‬ ‫ושמתאימות לתיאור של הבת שלך.‬
‫אם את רוצה, אני יכולה לקשר אותך עם מישהו.‬
‫או שאוכל לערוך כמה בירורים ‬ ‫ולחזור אלייך בעוד כמה ימים.‬
‫לא, אני אחפש אותה. תגידי לי מה לעשות.‬
‫אני מניחה שהמשטרה המקומית כבר מכירה אותך.‬ ‫-כן.‬
‫תיידעי אותם שחזרת.‬
‫אני אתחיל לעבוד עם המידע שנתת לי.‬
‫תיידעו מישהו ‬ ‫לאן את הולכות או מתכננות ללכת.‬
‫תגידו לי אם תמצאי משהו. תיזהרו.‬
‫ואל תיסעו ברכב שאפשר לאתר אותו.‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫תאכלי.‬
‫אמא, מה קורה?‬
‫איפה את? את בסדר?‬
‫הכול בסדר, בן. למה?‬ ‫-מה זאת אומרת, "למה?"‬
‫אני מתקשר כבר כמה ימים. את לא עונה לטלפון.‬
‫כן, אני יודעת. אני מצטערת.‬
‫נפגשתי עם עורכת דין מצוינת‬ ‫שתעזור לנו למצוא את אחותך.‬
‫תעזור לנו איך?‬
‫חוליה.‬
‫פדרו.‬
‫אני לא עושה שום דבר רע.‬
‫אני מחפשת את אחותך.‬
‫רק תיזהרי, ותגידי לי מה את עושה, בסדר?‬
‫אני תמיד נזהרת.‬
‫אל תעשי משהו טיפשי רק בגלל שאת עצובה.‬
‫קל לך לומר את זה כשאתה שם.‬
‫אתם הייתם אלה שלחצו עליי לבוא לכאן.‬
‫אני אפילו לא רציתי.‬
‫אנחנו פוחדים. לא רצינו שתישאר כאן.‬
‫טוב, גם אני מפחד.‬
‫אני לא יכולה סתם לשבת בבית ולחכות.‬
‫מה, לעזאזל, ‬ ‫אני אמור לעשות אם יקרה לך משהו?‬
‫שום דבר לא יקרה לי,‬ ‫ואתה לא צריך לעשות כלום, בן.‬
‫אל תכעס עליי.‬
‫אני לא כועס, אמא. אני מודאג.‬
‫אני מרגיש כאילו...‬
‫כלום.‬
‫כלום?‬
‫אמא.‬
‫מה העניין?‬
‫חר היא אחותי, בסדר?‬
‫את לא היחידה שאיבדה אותה.‬ ‫אני חושב עליה בכל יום מזוין.‬
‫אני בוכה בכל יום כי אני מתגעגע אליה.‬
‫לא משנה איפה אני או מה אני עושה,‬ ‫אני פתאום פורץ בבכי,‬
‫ואת אפילו לא שמה לב.‬
‫את עסוקה מדי בכאב שלך ‬
‫בשביל לראות שאת לא היחידה שאיבדה את חר.‬
‫פדרוחוס, מותק,‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫תשכחי מזה.‬
‫לא יודע למה אמרתי לך את זה.‬
‫אמא...‬
‫ברצינות...‬
‫תודיעי לי איפה את נמצאת,‬
‫או שאעלה על מטוס ואבוא למצוא אותך.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אעדכן אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אותך, אמא.‬
‫מאוד.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫ביי.‬
‫הצד הזה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬
‫-אפשר לקבל שאכטה?‬
‫בטח.‬
‫תודה.‬
‫אפשר לראות?‬
‫- הלוואי שתבער -‬
‫את עשית את זה?‬
‫כן.‬
‫מה שמך?‬
‫אני ליז.‬
‫חוליה.‬
‫את לא מכאן, נכון?‬
‫גם את לא.‬
‫לא.‬
‫מה בקשר אליהן?‬
‫רובנו מהפרברים.‬
‫למה אתן כאן?‬
‫אנחנו כאן כדי לתמוך‬ ‫באימהות ובבני המשפחה שבפנים.‬
‫אתן מה?‬
‫אנחנו תומכות בהם.‬
‫הם הגיעו לכאן אתמול.‬
‫הם באו להיפגש עם כמה פקידים מזוינים,‬
‫שאחרי שאילצו אותם ‬ ‫לחכות במשך חודשים לפגישה,‬
‫טענו שיש בעיה בתיקים שלהם ‬ ‫ואמרו להם ללכת הביתה.‬
‫האימהות אמרו שהן לא ילכו לשום מקום‬ ‫עד שהן יקבלו תשובות.‬
‫את מתארת לעצמך?‬
‫מה את היית עושה?‬
‫יש לך ילדים?‬ ‫-שניים.‬
‫פדרו וחר.‬
‫חר?‬
‫חרטרודיס.‬
‫אבל היא אף פעם לא אהבה ‬ ‫שיש לה שם מיושן כזה.‬
‫היא העדיפה "חר".‬
‫יש לנו אותו קעקוע.‬
‫הוא ממש מגניב.‬
‫מה הן עושות?‬
‫מה? את לא אחת מאלה שמגינים על פסלים, נכון?‬
‫אחות, הקשיבי! זה המאבק שלך!‬
‫כן, זה טעים וחריף.‬
‫הסלסה נהדרת.‬
‫- כי אתם צעירים -‬
‫סליחה, אמרת לה שאנחנו מחכות?‬
‫כן, אמרתי לה.‬
‫בשבת או בראשון. שוב פעם?‬
‫אני אחזור אליך. ‬
‫- משטרה עירונית -‬
‫בוקר טוב.‬
‫איך הולך? מצאתן משהו?‬
‫גברתי המפקדת, התיק הזה בן שלוש שנים.‬ ‫אין משהו מעודכן יותר?‬
‫הבת שלי נעלמה לפני תשעה חודשים.‬
‫כן.‬
‫אני יודעת.‬
‫נוכל לבדוק את חדר המתים שלכם?‬
‫אני יכולה להראות לכן את חדר המתים,‬ ‫אבל תנחשו מה?‬
‫הוא מושבת כבר שבעה חודשים.‬
‫אשאיר לך את המספר שלי.‬
‫אם תשמעי משהו, תודיעי לנו, בבקשה.‬
‫רק מפני שזה אתן,‬
‫ממש עכשיו מצאנו משהו שאולי יעניין אתכן.‬
‫אנחנו נשהה כאן כמה ימים.‬
‫תראו, לפי איך שהדברים קורים כאן,‬
‫המכולה לצד הכביש שעמוסה לגמרי ב...‬
‫ילדות יפות,‬
‫יכולה להיות שם כמה ימים,‬ ‫או שכבר מחר היא לא תהיה שם.‬
‫בכל מקרה,‬ ‫יהיה קשה מאוד לזהות את הבנות בהמשך.‬
‫בסדר, למה אנחנו מחכות?‬
‫פדרוחוס, מותק.‬
‫אני מתקשרת כדי שלא תדאג.‬
‫רציתי להגיד לך ‬ ‫שהעבודה עם עורכת הדין מתקדמת טוב.‬
‫אני גם רוצה לבקש ממך טובה.‬
‫תתקשר לאבא שלך, ותגיד לו שאמרתי שזה בסדר.‬
‫תגיד לו להתקשר לגלריה.‬
‫ושיגיד להם למכור כל מה שהם יכולים.‬
‫ניסיתי ליצור איתו קשר,‬ ‫אבל אתה יודע איך הוא.‬
‫קדימה.‬
‫אני צריכה למשוך כסף‬ ‫כדי לשלם שכר טרחה לעורכת הדין‬
‫ויש לי גם כמה הוצאות.‬
‫אני אסביר אחר כך.‬
‫אני אוהבת אותך, מותק.‬
‫נו כבר.‬
‫זוזו. נו כבר.‬
‫תוריד אותם מהכביש.‬ ‫-קדימה.‬
‫יש לנו את כל היום, גבר.‬
‫תזדרז.‬ ‫-קדימה.‬
‫זה יותר טוב. תודה.‬
‫בדרך כלל, במקרים כאלה, אלה מהגרים,‬
‫אבל מאחר שזה גם מסלול סחר בנשים...‬
‫היי, תפתח.‬
‫לא, מותק. בלי תמונות.‬
‫ואף מילה לאף אחד על זה.‬
‫אנחנו עדיין מחכים שהמשמר הלאומי יגיע לכאן.‬
‫זאת טובה אישית, בסדר?‬
‫כן, אבל בבקשה אל תשברי לי את המצלמה.‬
‫תשגיח עליה.‬ ‫-אני צריכה אותה בשביל העבודה שלי.‬
‫תמחקי את התמונות אם את רוצה, אבל...‬ ‫-אני כבר חוזרת.‬
‫אבל את תחזירי לי אותה?‬
‫אלו חדשות טובות שהיא לא הייתה שם, נכון?‬
‫אנחנו רוצות לחפש אותה כאן.‬
‫לא הייתי עושה זאת במקומכן.‬
‫מה?‬
‫עם מה שנתתי לך עכשיו, ‬ ‫לא תוכלי לקחת אותנו לאן שאנחנו רוצות?‬
‫איך שאתן רוצות.‬
‫אבל אני אף פעם לא הולכת לשם.‬
‫הם לא אוהבים שאישה אומרת להם מה לעשות.‬
‫השוטר ייקח אתכן.‬
‫שלום.‬
‫עד הסוף, ואז שמאלה.‬
‫אבריל?‬
‫-אמריקה, אני אבריל.‬
‫דיברתן עם השוטרים?‬
‫מטומטמות, מפקדת המשטרה המזוינת ‬ ‫מכירה את כולם.‬
‫אני בטוחה שהיא כבר הפיצה את מידע.‬ ‫הם יבואו לחפש אתכן.‬
‫את מכירה אותה? ראית אותה?‬
‫אני לא יודעת. אני לא בטוחה.‬
‫היא נראית מוכרת, אבל אני לא בטוחה.‬
‫תראי, באתי כי קאס ביקשה ממני, ‬ ‫אבל אף אחת מאיתנו לא צריכה להיות כאן.‬
‫אני יודעת מה זה כשחוטפים בן משפחה,‬
‫אבל אתן צריכות ללכת, בבקשה.‬
‫אם היא לא כאן, איפה היית מחפשת אותה?‬
‫הכומר. לכי למקלט שלו.‬
‫הם נעלמו.‬ ‫-מי?‬
‫השוטרים. קחי את הדברים שלך.‬
‫קחי את הדברים שלך. מהר.‬ ‫-כן.‬
‫איזה מקלט? מי הכומר הזה?‬
‫אומר לך אחר כך.‬
‫זה הכול, אמא. ‬ ‫אני אוהבת אותך. להתראות בקרוב.‬
‫מה זה?‬
‫ותירגעי. אחי אמר...‬
‫יש לה עיניים מקסימות.‬
‫את תמיד כזאת לפני תערוכה,‬
‫ובסוף היא תמיד מצליחה כי את מדהימה.‬
‫למה התחלת להיות מעורבת בעניין הזה‬ ‫אם יש לך בת?‬
‫אמא שלי שואלת אותי את זה כל הזמן.‬
‫אבל...‬
‫את יודעת למה?‬
‫אני עושה את זה בגלל הבת שלי.‬
‫היא הסיבה.‬
‫למען האמת, לפעמים אני מתפתה‬
‫לעזוב הכול ולומר, "זאת לא הבעיה שלי".‬
‫אולי לכתוב על משהו אחר.‬
‫אבל אני לא יכולה.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אמא שלי גם אומרת שאני תמימה‬ ‫וששום דבר לא ישתנה.‬
‫אבל זאת סיבה נוספת שאני עושה את זה,‬ ‫בשביל הבת שלי.‬
‫אני רוצה שהיא תבין שאסור לה לשתוק.‬
‫שהרבה אנשים זקוקים לעזרה,‬ ‫ושאנחנו צריכים לתמוך זה בזה.‬
‫אבל כן, לפעמים...‬
‫לפעמים אני לא בבית, והאמת היא...‬
‫שאני מרגישה אשמה בגלל זה.‬
‫הוא הגיע.‬
‫זה האוטובוס?‬ ‫-כן.‬
‫בואי.‬
‫הדובי שלי!‬
‫תקשיב, אם תישאר שם, תוכל לקבל אותו בהשאלה.‬
‫בעצם, אני אספר לך סיפור.‬
‫היה היו פעם שלושה חזירים קטנים.‬
‫כל אחד משלושת החזירים הקטנים בנה בית‬
‫כדי להתגונן מפני הזאב הגדול והרשע‬
‫שרצה לטרוף אותם.‬
‫הבית של החזיר הקטן הראשון היה בנוי מקש.‬
‫הבית של החזיר הקטן השני היה בנוי ממקלות.‬
‫חר?‬
‫- צדק!‬ ‫אפילו לא אישה אחת פחות -‬
‫- חואן פרננדז מרטינז‬ ‫עור חום, עיניים חומות‬
‫הוא לא חזר הביתה מהעבודה‬ ‫הוא בן 25 ‬
‫פרננדה קסטרו סבאיוס‬ ‫נעלמה ב-23 בפברואר, 2009‬
‫הבת שלה מתגעגעת אליה מאוד -‬
‫חוליה.‬
‫לא מצאתי אותך.‬
‫את בסדר?‬
‫קסנדרה אמרה שיש דרך אחרת לחפש.‬
‫מרטיטה, תתרחקי משם. זה עלול לפגוע בך.‬
‫את חדשה, נכון?‬
‫זה כל כך ברור?‬
‫את לחוצה.‬
‫כן.‬
‫אני לא ממש יודעת מה עומד לקרות.‬
‫את משתתפת בהרבה חיפושים כאלה?‬
‫תשע שנים.‬
‫שבועיים חיפושים בכל חודש.‬
‫בכל חודש?‬
‫כן, אנחנו רק מקוות‬
‫שהיו יותר שבועות בחודש. ‬ ‫אני מחפשת את חוסה ארתורו.‬
‫חוסה ארתורו היה בן 20 ואלקסיס היה בן 16.‬
‫מילינאלי הייתה בת 13.‬
‫אלדו היה בן 20.‬
‫כולם נעלמו ביחד עם אחי.‬
‫באוגוסט 2012.‬
‫כל השנים האלה, אבל...‬
‫כולם נעלמו באותו זמן?‬
‫כולם היו ביחד.‬
‫אבל עכשיו אנחנו משפחה.‬
‫החברה שלי, טרה, מחפשת את בתה, פרלה.‬
‫היא ובעלה נעלמו ביחד.‬
‫טרה נשארה עם הנכדים. את יכולה לתאר לעצמך?‬
‫זאת יולנדה.‬
‫הייתה לה שלישייה, ואחד מהם נעלם.‬
‫גיירמו הוא זה שנעדר.‬
‫הוא בא לכאן מארצות הברית לחג המולד‬ ‫ומעולם לא נראה שוב.‬
‫וכרמליטה.‬
‫בנה, מויסס,‬
‫נעלם עם שלושה בנים נוספים.‬
‫ומארי.‬
‫בנה, חוסה מנואל,‬
‫נעלם ב-2010.‬
‫באותה תקופה,‬
‫הם גייסו נערים בגילו.‬
‫ב-2009 ו-2010.‬
‫בזמנו, המצב היה נורא,‬
‫והרבה בנים נעלמו.‬
‫היה עלינו ללמוד איך לחפש אותם ‬
‫בכל מקום שאנשים אמרו לנו ‬ ‫שהם ראו משהו על הקרקע.‬
‫היינו אומרות, "קדימה, בנות",‬
‫ולפעמים מצאנו איזו תעודת זהות או רמז.‬
‫איזה בגד שהם אולי השאירו.‬
‫ככה התחלנו ללמוד‬
‫איך לערוך חיפוש‬
‫ואיך לדעת,‬
‫איך אפשר לדעת‬ ‫איפה אנחנו עשויות למצוא משהו.‬
‫נכון.‬
‫הרשויות מעולם...‬
‫בואו לכאן! מצאתי משהו.‬
‫בואו לכאן!‬ ‫-לאלו, תביא את המצ'טה.‬
‫אלן, אתה יכול לבוא?‬ ‫-בואי נלך.‬
‫זה חשוב.‬
‫אביא את הסולם.‬
‫הנה מגיע הסולם.‬
‫בזהירות.‬ ‫-תוודאו שהוא יציב.‬
‫אנחנו לא רוצים שמישהו ייפול.‬
‫אני חושב שזה בסדר. הוא יציב.‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫זה לא עמוק מדי, נכון?‬
‫לא, זה לא כל כך עמוק. ‬ ‫אפשר לראות כמה בגדים.‬
‫לא צריך שהרבה ירדו לשם.‬ ‫-יש ריח?‬
‫קצת, כן. טוב, אני ארד.‬
‫אם את רוצה, אני ארד.‬ ‫-מי עוד?‬
‫אין בעיה. אני ארד.‬ ‫-גם אני רוצה לרדת.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן, אני בטוחה.‬
‫תנו לה כפפות.‬ ‫-טרה, תני לה מטפחת.‬
‫וכפפות.‬
‫בסדר. אני אביא אותן בשבילך.‬
‫מארי, תעבירי פנסים, בבקשה.‬
‫תרדי בזהירות, בבקשה. תיזהרי לא למעוד.‬
‫אנחנו נמצא משהו שם למטה.‬
‫יכול להיות שיש שם ריח רע.‬
‫אם הוא יהיה חזק מדי, תשתמשי בממחטה.‬
‫בבקשה אל תיגעי בשום דבר.‬
‫אם תמצאי משהו, רק תגידי לנו, בסדר?‬
‫כן, בסדר.‬ ‫-אנחנו נשמור עלייך.‬
‫וטוב,‬
‫נראה לי שגם לופיטה אמרה שהיא יורדת.‬
‫אני כאן.‬
‫תבדקי שהסולם יציב.‬ ‫-כן, הוא בסדר.‬
‫תיזהרי.‬ ‫-אני מחזיקה אותו.‬
‫תכסי את הפה.‬
‫חוליה ירדה לשם?‬
‫כן.‬
‫תיזהרו. יש שם כוורת דבורים.‬
‫היא קטנה, אבל תיזהרו.‬
‫תחזיקי חזק בסולם.‬
‫הוא קצת מתנודד.‬
‫- ד' ונ' -‬
‫תביאי את הפנס. יש כאן משהו.‬
‫כמה קברים נסתרים הקבוצה שלכן מצאה?‬
‫הקברים האלה נסתרים רק לנו.‬
‫הם יודעים איפה הם השאירו אותם. ‬ ‫הם יודעים איפה הם.‬
‫מי זה "הם"? מי חפר את הקברים האלה?‬ ‫-אלה שהיו צריכים לעשות זאת.‬
‫את מי את מחפשת, לופיטה?‬
‫אני מחפשת את דניאל, אחי.‬
‫הוא נעלם ביחד עם חרארדו,‬
‫אחיה של דיאנה.‬
‫קבוצה של פושעים לקחה אותם.‬
‫הם דרשו כופר, שילמנו אותו,‬
‫אבל הם בכל זאת לא שחררו אותם.‬
‫שמונה אנשים נעצרו.‬
‫במהלך החקירה, הם אמרו‬
‫שהם בישלו אותם.‬
‫למה את מתכוונת ב"בישלו"?‬
‫הם אומרים שהכוונה היא‬ ‫שהם מבתרים את הגופות,‬
‫שורפים אותן בחביות שמן,‬
‫ואז מפזרים את השרידים.‬
‫כמו שראית.‬
‫ככה אנחנו מוצאות אותם.‬
‫בסדר, בנות.‬ ‫-אני רעבה.‬
‫זה כל מה שיש לנו.‬
‫...כי ניסינו לחפש.‬
‫במשך כל השנים האלה,‬ ‫התובעים לא יצרו איתך קשר?‬
‫קיבלתי רק תגובה אחת.‬ ‫-כלומר, ישירות?‬
‫צריך להזיז את השולחן.‬ ‫-צ'יצ'רון, בבקשה.‬
‫היא רוצה לתת קצת לשוטר החתיך.‬
‫אני?‬ ‫-אבל עכשיו תורי!‬
‫הבחינה שלך בקרוב, לא?‬
‫אני לא רקדנית ממש מוצלחת, אבל בכל זאת.‬
‫רוקדות יחפות! וואו.‬
‫את רוקדת?‬
‫את לא רוצה?‬
‫חוליה, תרקדי.‬
‫קדימה!‬
‫אדית, תעזרי לה להשתחרר.‬
‫היא כמו לופיטה?‬ ‫היא רוקדת רק למוזיקת ראנצ'רה.‬
‫לבד!‬
‫לא! תרקדי איתה!‬
‫אני אפול אם ארקוד לבד!‬
‫גבירותיי.‬ ‫-צהריים טובים.‬
‫צהריים טובים, לופיטה.‬ ‫-לקח לך הרבה זמן.‬
‫אני מצטער, לופיטה.‬ ‫-לפחות ישנת טוב.‬
‫הייתה לי פגישה. את יודעת איך זה.‬ ‫-האחרים שם.‬
‫בסדר.‬ ‫-הם מחכים כבר שעתיים.‬
‫מר רודריגז, אפשר לשאול אותך כמה שאלות?‬ ‫-זה לא זמן נוח.‬
‫רק כמה דקות.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫אני מצטער.‬
‫גברת ולסקז?‬
‫אדוני התובע.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫מתקן את הטעויות של מישהו אחר.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫עושה את העבודה של מישהו אחר.‬
‫תסלחי לי.‬
‫בואי תראי.‬
‫זאת הכתבה שעשיתי על הגופות במשאית.‬
‫היא נבחרה על ידי עשרה ערוצי חדשות ארציים.‬
‫היא הפכה לנושא חם.‬
‫החברה שלך מפקדת המשטרה ‬ ‫לא תהיה ממש מרוצה מזה.‬
‫אני יודעת.‬
‫שלום, מתוקה.‬ ‫-שלום, אמא.‬
‫מה שלומך?‬
‫איפה את?‬ ‫-אני במלון ממש מקסים. מה איתך?‬
‫כבר אכלת ארוחת ערב?‬ ‫-כן.‬
‫מה אכלת?‬ ‫-עוף וירקות.‬
‫היה טעים מאוד.‬
‫את מתגעגעת אליי?‬ ‫-מאוד.‬
‫אני אחזור בקרוב, ונהיה ביחד.‬
‫גם אני מתגעגעת אלייך מאוד.‬
‫תודה.‬ ‫-יום נעים.‬
‫משהו נוסף?‬
‫שיחתכם מועברת לתא קולי.‬
‫הלו?‬
‫בחייכם. אם אתם מכירים אותי,‬ ‫אתם יודעים שאני לא מקשיב להודעות.‬
‫מה?‬
‫אבריל.‬
‫אני הולכת לשירותים.‬
‫ערב טוב. אנחנו עורכים כמה בדיקות.‬ ‫-ערב טוב. בבקשה.‬
‫אורות, בבקשה.‬
‫תעודת זהות.‬
‫נו כבר.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬ ‫-על כלום.‬
‫תעודת זהות.‬
‫הם בודקים אותן.‬
‫הנה הוא בא.‬
‫בואי איתי.‬ ‫אסור לך לקחת אותי. לא.‬
‫אסור לך לקחת אותי. זה לא חוקי.‬ ‫-זוזי, לעזאזל.‬
‫אני ברשת חדשות. אסור לך לקחת אותי.‬
‫זה לא חוקי.‬ ‫-זוזי!‬
‫אני ברשת של עיתונאים.‬ ‫אם יקרה לי משהו, הם יחפשו אותי.‬
‫שמי אבריל אסקובדו ואני עיתונאית.‬ ‫אני אבריל אסקובדו, עיתונאית! תעזרו לי!‬
‫זוזי.‬ ‫-תעזרו לי! שמי אבריל אסקובדו.‬
‫אסור לך לעשות את זה! חוליה!‬ ‫-בואי כבר.‬
‫אסור לך לקחת אותי. תעזרו לי!‬
‫תעזרו לי!‬
‫תעזרו לי! שמי אבריל אסקובדו!‬
‫אסור לכם לקחת אותי!‬
‫לא!‬ ‫-תחזיקו אותה!‬
‫תחזיקו אותה כבר. תכניסו אותה לרכב. מהר.‬
‫נו כבר!‬ ‫-תעזרו לי!‬
‫תכניסו אותה. תיכנסי כבר, לעזאזל.‬
‫קדימה!‬
‫לא.‬
‫קדימה!‬
‫חוליה.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫אתם הרגתם אותה!‬ ‫-תירגעי.‬
‫היא תהיה בסדר.‬ ‫-תתרחק ממני!‬
‫בוגדים.‬
‫משלמים לכם כדי לשמור על ביטחוננו,‬
‫אבל אתם אלה שלוקחים אותנו.‬
‫חוליה, הם שואלים עלייך.‬
‫את חייבת לעזוב. באתי לחפש אותך.‬ ‫-מי שואל עליי?‬
‫אני מחפשת את הבת שלי,‬ ‫ועכשיו אני מחפשת את החברה שלי.‬
‫את צודקת. אין לך סיבה להאמין לי.‬
‫אבל את מכעיסה הרבה אנשים.‬
‫אסור לך להמשיך לסכן את חייך.‬
‫בבקשה, בואי איתי.‬
‫בואי. אין לנו הרבה זמן.‬
‫מהר.‬ ‫-אנחנו רוצות אותן בחזרה בחיים!‬
‫מה אנחנו עושים כאן?‬
‫אנחנו רוצות אותן בחזרה בחיים!‬
‫תפסנו אותו לפני כמה שבועות‬ ‫במהלך מבצע ללכידת מנהיגי כנופיות‬
‫באזור שבו חר נעלמה.‬
‫הוא לא הבוס הראשי,‬ ‫אבל אנחנו יודעים שהוא פעל בברים‬
‫שבהם הבת שלך נראתה לאחרונה.‬
‫יש לו קשרים טובים, והם עומדים לשחרר אותו.‬
‫לך לדבר עם הגברת.‬
‫זאת חר.‬
‫כאן היא עם הבן שלי, פדרו.‬
‫ו…‬
‫כאן היא משחקת כדורסל בתיכון.‬
‫היא התחרתה באליפות הארצית.‬
‫היא ניצחה?‬
‫הן הגיעו למקום שני.‬
‫אפשר לראות?‬
‫מה קרה לאף שלה?‬
‫כדור פגע לה בפנים.‬
‫הוא דימם הרבה אבל...‬
‫לא היה לה אכפת. היא רצתה להמשיך לשחק.‬
‫חבל שהיא לא ניצחה.‬
‫תפסיקו לחפש אותה.‬
‫את לא תמצאי אותה.‬
‫למה לא?‬
‫מה עשיתם לה? איפה היא?‬
‫היה לה קצת קוקאין,‬ ‫אבל זה לא היה חומר שלנו.‬
‫רק בגלל זה?‬
‫והיא הייתה חתיכה.‬
‫סיימנו. תוציא אותי מכאן, ‬ ‫או שתהיה בחרא עמוק.‬
‫חוליה, את בסדר?‬
‫אם יעצרו אותך מסיבה כלשהי, תני להם את זה.‬
‫חוליה?‬
‫חוליה, את חייבת ללכת עכשיו.‬
‫אם אשמע משהו על החברה שלך, אני אודיע לך.‬
‫לכי עכשיו. תזדרזי.‬
‫בבקשה, תמהרי.‬
‫את צריכה ללכת.‬
‫חוליה.‬
‫את צריכה ללכת! גבירתי!‬
‫תסתלקי מכאן!‬
‫חוליה, את חייבת ללכת עכשיו.‬
‫עכשיו. לכי עכשיו.‬
‫תפסיקו לחפש אותה.‬
‫את לא תמצאי אותה.‬
‫קדימה!‬
‫אפילו לא אישה אחת נוספת!‬
‫- אנחנו לא מפחדות -‬
‫אפילו לא אישה אחת נוספת!‬
‫- אני קיימת כי אני מתנגדת -‬
‫קדימה!‬
‫סליחה!‬
‫אנחנו רוצות אותן בחזרה בחיים!‬
‫- הם הורגים אותנו -‬
‫אפילו לא אישה אחת נוספת!‬ ‫אפילו לא קורבן רצח אחת נוספת!‬
‫אפילו לא אישה אחת נוספת!‬ ‫אפילו לא קורבן להתעללות אחת נוספת!‬
‫למה הם הורגים אותנו?‬
‫אנחנו העתיד של אמריקה הלטינית.‬
‫תנו לגברים הסקסיסטיים לרעוד!‬
‫אמריקה הלטינית תהיה לגמרי פמיניסטית!‬
‫בתי, הקשיבי! זה המאבק שלך!‬
‫את לא לבד!‬
‫- אנחנו אוהבות אתכן! -‬
‫- עד שנמצא אותך -‬
‫ניסיון, אחת, שתיים, שלוש.‬
‫ניסיון.‬
‫לא היינו צריכות להיות כאן.‬
‫אנחנו לא צריכות לחפש אחר יקירות ליבנו‬
‫או לתהות איפה הן נמצאות‬
‫או מי לקח אותן.‬
‫אנחנו לא צריכות להגן על זכויות היסוד שלנו.‬
‫אבל אנחנו עושות זאת.‬
‫אנחנו תמיד עשינו זאת.‬
‫אנחנו כאן‬
‫כי אנחנו זועמות,‬
‫כי אנחנו אוהבות,‬
‫כי הגיעו מים עד נפש.‬
‫אנחנו מאוחדות‬
‫כי בעלי חיים שטורפים אותם‬
‫תמיד נעים בעדרים.‬
‫והעדר הזה כבר לא מפחד יותר!‬
‫אנחנו לא מפחדות מזאבים‬
‫או מאריות‬
‫או אפילו מהטורפים הגרועים ביותר.‬
‫כי הם כבר לקחו הכול מאיתנו.‬
‫במקרה של יקירות ליבנו,‬ ‫הם אפילו לקחו את הגופות שלהן.‬
‫הם לוקחים את שמן.‬
‫הם מצמצמים אותן לתיק.‬
‫לכן אנחנו נאבקות.‬
‫למען הילדות,‬
‫למען המבוגרות,‬
‫למען המטורפות,‬
‫ולמען כל האחרות,‬
‫ולמען יקירות ליבנו.‬
‫אנחנו כאן כדי לוודא‬ ‫שהם לא יוכלו ללכת לישון!‬
‫כדי לוודא שהעיניים של יקירות ליבנו‬ ‫ייתקעו בזיכרונם כמו סכינים.‬
‫כדי שהם יזכרו את שמן המלא,‬
‫את הפנים שלהן.‬
‫את הגובה שלהן,‬
‫ואת המקום שבו הן נעלמו.‬
‫אנחנו כאן‬
‫כדי לומר פעם נוספת‬
‫שבמקסיקו,‬
‫נשים נהרגות ונעלמות בכל יום.‬
‫כדי לומר שאלה שבשלטון הם שותפים לפשע.‬
‫ולומר שאלה שממשיכים לשתוק הם שותפים לפשע.‬
‫אנחנו לא מפחדות!‬
‫אבל אנחנו לא כמותם.‬
‫אנחנו מוכנות לסכן הכול‬
‫כי כל אדם שנעלם הוא חלק מהגוף שלנו.‬
‫כן!‬
‫עליהם לדעת שאנחנו כבר לא מפחדות יותר!‬
‫עליהם לדעת שאנחנו זועמות!‬
‫צדק!‬
‫על הקרקע!‬
‫תתרחקו!‬
‫קדימה! מהר!‬
‫לא!‬
‫חברות, עזרו לנו להפיץ את הבשורה, בבקשה.‬
‫אנחנו מוקפות. החלאות נכנסו פנימה.‬
‫הם אוספים אותנו, חברות.‬
‫הם חיכו עד רדת החשכה, לאחר שהתקשורת עזבה.‬
‫בבקשה! עזרו לנו!‬
‫תפתחו את השער!‬
‫לא!‬
‫קדימה!‬
‫תישארו מאוחדות!‬
‫המדינה המדכאת היא אנס מאצ'ואיסטי!‬
‫בואי לכאן. אל תפחדי.‬
‫הנה התינוק שלך. זה בסדר. אנחנו נגן עלייך.‬
‫רדו על הקרקע!‬
‫- הקבוצה ‬ ‫"קול וכבוד למען עמנו, סן לואיס פוטוסי",‬
‫מורכבת מיותר מ-300 משפחות‬ ‫שמחפשות אחר יקירי ליבן.‬
‫מאז תחילת המלחמה בסמים במקסיקו,‬
‫המספר הרשמי של נעדרים ‬ ‫עומד על יותר מ-90,000.‬
‫אבל לא מדובר במספרים.‬ ‫מדובר באנשים. -‬
‫"מילינאלי פיניה פרז ‬
‫"חוסה ארתורו דומינגז פרז‬
‫"אלקסיס דומינגז פרז‬
‫"איגנסיו פרז רודריגז‬
‫"אלדו דה חסוס פרז סלזאר ‬
‫"דניאל אליאס מנדיולה אקוסטה‬
‫"חרארדו אוריבה רודריגז ‬
‫"פידל בראגאן סלזאר ‬
‫"חוסה מנואל יאנייז טורס ‬
‫"חואן קרלוס מרטינז הרננדז‬
‫"אדגר דניאל הרננדז טורס‬
‫"מויסס גאמז אלמנזה‬
‫"פרלה גואדלופה פדרון קסטיו ‬
‫"גיירמו דיאז ניניו ‬
‫"דניאלה מאבל סנצ'ז קורייל ‬
‫גוסטבו נאחרה איילון‬
‫"ליזבט הרננדז סרוואנטס ‬
‫"זהירה איטזל הרננדז דיאז ‬
‫"אדולפה פומפוסה סרקדה מרטינז‬
‫"רוברטו קורדובה רואיז ‬
‫"אריק פלורס קורטס ‬
‫"חסוס רודולפו פרנקו גלינדו" ‬
‫- מריה חוסה קורדובה מבקשת להודות...‬
‫להוריי, לאחיי ולאחותי המאומצת. ‬
‫לנטליה על מסע חדש נוסף.‬ ‫לחולייטה על שהעניקה לנו קול.‬
‫לרפיאל ולמנולו. לצ'יבי. ‬ ‫לגבריאל נונסיו בנגלה.‬
‫לברברה ולפדה. לקרלה על שאירחה אותנו.‬ ‫לגבריאלה, לוויקס ולמריה.‬
‫לסן לואיס פוטוסי ולתושביה‬ ‫על שאירחתם אותנו ועל כל אהבתכם.‬
‫לאוניברסיטה העצמאית של סן לואיס פוטוסי. ‬ ‫לחברים שלי. ‬
‫קרלה באדיו מבקשת להודות...‬
‫לאימי, לאבי ולאחיי.‬
‫לנטליה על שטוותה סיפור כה מרגש.‬
‫למריה חוסה ולרפא,‬ ‫על שלימדו אותי והראו לי את הדרך.‬
‫לפדה ולברברה, על שהצטרפו למסע.‬
‫לגבי על שחתרת איתי.‬ ‫לחולייטה, שהשמיעה את צעקתנו.‬
‫ל"קול וכבוד", על נחישותם.‬ ‫לכל צוות ההפקה. ל-UASLP.‬
‫למדינתי האהובה, ‬ ‫סן לואיס פוטוסי, מקום סוריאליסטי.‬
‫לכל אלה שחלקו את סיפורם,‬ ‫את כאבם ואת תקוותם איתנו.‬
‫נטליה בריסטיין מבקשת להודות...‬
‫הסרט הזה לא היה אפשרי ‬ ‫אלמלא הזעם המוצדק, השמחה, התבונה,‬
‫הנחישות והאומץ שראיתי בכל כך הרבה נשים. ‬
‫הנשים שמחפשות ללא לאות אחר יקירי ליבן.‬
‫אנשים כמוכן שומרים על מרקם האומה שלנו.‬
‫לכל אלה שחלקו איתנו את סיפורם.‬
‫לאלה, שבאמצעות עבודתם או נוכחותם,‬ ‫הראו לי את הדרך.‬
‫לאמא שלי. לבת שלי.‬
‫אלה חלק מהיצירות והתנועות‬ ‫שביודעין או שלא ביודעין,‬
‫ליוו אותי במהלך יצירת הסרט הזה.‬
‫כל השמות והארגונים האלה ‬ ‫השפיעו על הצעקה שהסרט הזה מרים. -‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬