Er du født her? Så heldig du er!
Og du, hvilken bransje jobber du innenfor?
- Han? - Ja.
Du?
Jeg sa nettopp at du er ung til å delta på helgen for framgangsrike.
Den nye generasjonen kan tydeligvis mer enn man tror.
Ikke sant, Edmond?
Jeg produserer harpuner.
Harpuner til å jage fluer.
En veldig sofistikert harpun. Den bommer aldri.
I landet jeg kommer fra, er fluer... Det er et stort problem.
Jeg syntes nok at du hadde en svak aksent. Du er...?
Fra Romania. Cu plăcere.
Ja, det litt triste... Den slaviske sjelen.
Melankolien ligger i blodet. En arv fra bestefar. Greve Du Pal.
Dracula, hvis dere foretrekker det.
Faren min hadde Detroit i sin hule hånd, like that.
Han var en veldig rik produsent av... How do you say?
Biler, right?
Og det overtok du? Så stolt han må være.
Gracias...
Jeg begynte med haute couture like etter min kones bortgang.
Carmen var en enestående tangodanser.
Sammen vant vi alle nasjonale mesterskap.
Francine er kanskje ikke så smart, men det trenger man ikke utnytte.
Sannheten kan høres utrolig ut, men Dracula har levd.
Jeg visste det!
Som liten ble jeg... stum, på grunn av lyden på verkstedene.
Jeg ble traumatized.
- Og nå er du tospråklig! - Hva var ditt første ord?
'Dekk'.
Flott!
- Du er den mest lettlurte av oss, Edmond. - Francine...
Slutt nå. Foran deg står en direkte etterkommer av Dracula.
Lager dere store størrelser også?
- Marie-Françoise! - Å! Francine!
Du burde hatt sløyfe i stedet. Sløyfe er stilig.
- Det er nok på tide at du går nå. - Det har du rett i.
Hils alle likbærerne fra meg.
Ikke tenk tanken engang. Du vil gå fra forstanden.
Det var jeg som tok henne med, men hun later som at jeg ikke finnes.
Sammenliknet med henne, finnes ingen.
Hva heter De?
Jean-Paul, hvis De føler for det.
Antoinette! De ser ut som en Antoinette.
Ja, Antoinette er jo alltid best kledd.
Og danser guddommelig for å glemme alt det triste.
Å ha samme navn livet ut gjør en litt trist. Kall meg hva De vil.
Jeg har et portrett av en kjekk prøyssisk kavalerist.
De har samme frisyre.
Jeg har vært jorda rundt, men ingen har den frisyren lenger.
Hva gjør De for å klippe Dem etter at Preussen forsvant?
Håret vokser ikke. Det har aldri vokst. Jeg har sett sånn ut i flere århundrer.
Jeg mener det. De ser ut som kavaleristen jeg forelsket meg i som barn.
Nå som De sier det, husker jeg et felttog i min tid i kavaleriet.
Jeg ble portrettert etter et stort slag.
Fleiper De?
Prøysseren min rørte seg ikke, selv om jeg danset naken foran han.
Rytmen din kan få en hel hær til å reise seg.
- Hvem kommer det medfødte talentet fra? - De vil ikke tro meg.
- Si det likevel. - Sånn var det...
Faren min var Joséphine Bakers uekte barn.
Jøss! Jeg kjente Joséphine veldig godt.
- Ikke si at bestemora mi og De...? - Jo.
Vi bodde på samme hotell i Paris under andre verdenskrig. Hun søkte ly hos meg.
Det var en vakker sommernatt. Skrekken, varmen...
Vi kunne ikke stå imot.
Du milde! Kanskje du er bestefaren min.
Jeg har alltid visst at vi er alen av samme stykke.
Der er han!
Til å være tangodanser og enkemann er du veldig lett på tråden.
Du er tydeligvis spansk. Er du Don Quijotes barnebarn også?
Dessverre ikke. Mora mi var spansk. Hun giftet seg med en ungarsk prins.
De emigrerte til USA like før jeg ble født.
Det er en troverdig forklaring.
Du høres veldig fransk ut. 'Verdensborger'...
- Jeg vet ikke lenger hvem jeg er. - En bedrager, er du!
Hvordan kom du inn?
Via den vakre hallen. Og du?
Tilkall vaktene!
Kom, Camille. Festen er over.
De henger ikke med, Charles. I dag heter jeg Antoinette.
Kjenner du denne mannen?
Jeg har aldri sett han. Det overrasker meg hvis han er invitert.
Vi skal vel ikke slåss?
Slutt!
Vær så snill!
Denne mannen er alle menn på samme tid!
Han er bestefaren min, Joséphine Bakers elsker
og Draculas etterkommer.
Han er alt man vil at han skal være. Er ikke det flott?
Jeg tror Dem, min kavalerist. Jeg tror Dem...
Vi hadde blitt et fantastisk ektepar.
De var virkelig kjekkest av alle på den kjedelige gallafesten.
Sannheten er... at jeg er den mest upålitelige.
Jeg er bare en liten bilforhandler som lever på faren min.
Det er han som omgås med sosieteten.
Han tvang meg hit for å starte et firma. Nå så De hvor lyst jeg har til det.
Ikke vær redd. De får komme inn billigere. Jeg er på salg fram til midnatt. Pass på!
- De blir forkjølet, Antoinette. - Bare det ikke er forbudt.
Kjør fortere, så tørker jeg!
Fortere! Ellers tar løgnene igjen Dem!
Mer! Enda fortere! Fortere!
La oss gifte oss nå, før vi glemmer det!
Som De vil, Antoinette.
Jeg sverger ved Gud, den allmektige, Den hellige ånd og jomfru Maria,
å elske og ta vare på alt De er.
Alt? Absolutt alt?
Alt sammen. Absolutt alt.
Jeg lover å følge Dem
livet ut, dag som natt, uansett hvor De går.
Overalt? Absolutt overalt?
Overalt, absolutt overalt...
Mine damer...
Antoinette!
Ja!
Et øyeblikk! Jeg kommer!
Romservice til...
Senator? Ikke verst.
Går det bra? Ikke for mye svimmelhet øverst oppe i staten?
- Hva vil du? - Jøss!
Det er ikke bra å våkne på feil side.
Det ante meg at vi ville komme godt overens.
De hjalp meg med å bli gladere.
Jeg trodde jo at jeg hadde en sjanse hos Camille.
Hun har forsvunnet. Du vet ikke hvor hun er?
Hun har gjort deg en tjeneste.
Hun virvler på kanten av et stup. Hun ville ikke at du skulle falle.
Jeg har dessverre gjort det allerede.
Kjærligheten kommer ikke på bestilling.
- Camille er redd for å elske. - Da må jeg vise henne at det er mulig.
En vanskelig oppgave. Hun vokste opp i fattigdom.
Å gå sulten påvirker ikke bare magen, men hjertet også.
Faren hennes var ikke en av de hyggeligste under krigen.
Befrielsen ruinerte han. Hun fant han da han hang på låven.
Stakkars jente...
Hun dro hjemmefra like etterpå.
I noen år levde hun et sørgelig liv.
Jeg har prøvd å hjelpe henne,
men for ikke å trenge noe, har hun bestemt seg for å blåse i alt.
Du slipper nok ikke unna.
Jeg vil ikke slippe unna.
Hjelp meg med å finne Antoinette, Jean-Paul, Camille, Bernadette...
Jeg savner dem allerede veldig.
Jeg vet at å være sammen med henne er som å kaste seg ut i tåka.
Jeg kunne funnet ei normal kone, hatt et ordnet liv,
tatt en drink før maten og lagt meg tidlig,
men hva er vitsen med det hvis jeg går glipp av henne?
Hun er den eneste i verden som får deg til å føle deg unik.
Helt og holdent unik.
Når man er sammen med henne
da kan man dø.
Det er tredje gang i dag. Vil du at vi skal gå konkurs?
Blomster er gratis. Det er bare å plukke dem.
Skal jeg gi kundene lønnen din også?
- Blomster er livet. Man selger ikke livet. - Du må betale det tilbake.
Vær så god!
Jeg slutter!
Antoinette! Vent! Camille!
Skal De hente vraket? Nøklene er i butikken.
Vent! Alt mitt er ditt. Vi er jo gift.
Hvorfor løper De av gårde? Jeg har aldri følt noe så sterkt før.
Sånn er det alltid i begynnelsen, men om to dager går De lei.
Jeg er nemlig lunefull.
Jeg avskyr hverdagen, kjeder meg lett, er hissig og sjalu...
De har ikke monopol på katastrofer!
Jeg er en pikenes Jens, sløser, lyver uten å blunke...
De finner ikke en som er mer uærlig.
Ja vel, De er en bedrager, men jeg er håpløs.
Jeg er alltid glad eller trist, aldri rolig.
Kanskje er De tristere enn andre, men De er også lykkeligere.
De har en veldig beroligende stemme. Det er ikke rettferdig.
Vet De hva?
Jeg har aldri vært forelsket før jeg møtte Dem.
Ikke nekt meg den utsøkte opplevelsen. De er kvinnen i mitt liv.
Man gifter seg ikke med kvinnen i sitt liv.
Ikke vær redd. Mannen i ditt liv er ikke født engang.
Jeg skal skape han til deg. Vi kommer til å få en sønn
som vi kaller Gary, fordi jeg elsker Gary Cooper.
Det er forferdelig. De bygger større spanske luftslott enn meg.
Spania er vakkert. Det er en god idé å bosette seg der.
Vi kommer til å få verdens vakreste slott, Antoinette.
Rita! Jeg føler meg som en Rita nå.
- Hyggelig å hilse på Dem, Rita. - I like måte.
PARIS Ni måneder senere.
Gjør noe! Tilkall kavaleriet!
Georges! Hjelp!
- Vent der ute! - Det går ikke.
Det er upassende!
- Jeg ser barnet. - Pust. Slapp av.
Det er en konspirasjon, Georges. Ingen har fortalt at det gjør vondt.
- Hold ut, Esmeralda! Hold ut! - Press!
Hjelp henne med å presse!
'Verdens vakreste dag' for hvem? Det er ren tortur!
- Du må presse nå. - Gi meg æreslegionen!
- De får dem, Henriette! - Ser jeg ut som en Henriette?
- Konsentrer deg om barnet nå! - Georges...
- Ta meg med herfra øyeblikkelig. - Det går ikke. Ikke nå.
Ingen fare, han klarer seg. Press nå!
Fortsett å hjelpe henne med å presse.
Han kommer tilbake. Press nå.
Å bekymre seg er noe av det verste som finnes.
Før jeg møtte Camille, var jeg aldri bekymret.
Nå er jeg bekymret for alt.
Hun så ut som et lik der inne.
Rolig nå. Hun er mer hardhudet enn oss to til sammen.
Forleden var hun på veddeløpsbanen, i vrimmelen, hun bannet som en mann.
I sin tilstand.
Men det hun vant, ga oss mat på bordet.
Er dere fortsatt blakke?
Det at vi giftet oss gjorde foreldrene mine rasende.
Nå gjør de alt for at vi skal gifte oss på riktig måte.
Camille sier at vi er det,
og jeg får ikke et øre så lenge vi 'lever i synd'.
Kan man leve på andre måter?
Jeg har ikke bare fått en familie, men også en venn.
Hva har jeg gjort for å fortjene deg?
Fra et juridisk synspunkt, er Camille snart alenemor.
Jeg håper fortsatt.
Drittsekk...
Er det over?
Man sier at livet ikke alltid er morsomt, men det avhenger av deg, Gary.
Ikke la andre bestemme hva du skal føle, hvordan du skal være.
Ingen. Hører du det?
For ingen er som deg. Det er det man kaller menneskets lodd.
Og det er ikke så fælt som de sier, det er faktisk enestående.
Hvis man er den man velger å være, blir man verdens herre.
Det kan virke skremmende, for det er en utrolig makt.
Noen sier til og med at det bare er en illusjon.
Men hvis du bestemmer at det er den eneste sannheten, så blir det sånn.
Der er han! Ta han!
PARIS 1967
Ta han! Vi skal ta han!
Innrøm at du lyver! Det er bare oppspinn.
Katter og hunder er kjæledyr, ikke fugler med ubegripelige navn.
Frøken Overflødig kommer fra Numidia. Hun har bodd lenge hos oss.
Navnet hennes står i ordboka. Det betyr at hun ikke trengs.
Det er du som ikke trengs.
Du og dine kjedelige historier, din nedlatende holdning
og måten du snakker som en voksen på.
Alle foreldre åpner posten sin.
Fester med 300 personer hver kveld? Det er bare i filmer, idiot!
Ikke min feil at dere ikke har noen fantasi.
Sannheten kan noen ganger virke som en rar løgn.
Hvem skulle tro at du fortsatt tisset i senga?
Hva snakker han om? Gjør du det?
Og hvorfor er han aldri med på klasseturene?
Fordi han tisser på seg!
Det er bare sannheten som sårer.
Mamma?
Kom!
Den første. De ser ut som en dronning.
Kjære stylist, De er fra vettet. Jeg har brukt den utallige ganger.
- En dronning bruker aldri samme kjole. - En utilgivelig tabbe.
Ikke vær redd. De vet så altfor godt at jeg tilgir Dem for alt.
Sånn.
Den er perfekt.
Speilet er dessverre mer objektivt enn Dem. Dets dom er hard, iblant grusom...
- Jeg ser ut som ei ku i den. - 'Kudronningen'.
Hva slags dronning?
Nå er De ille ute!
Jo, jo, jo!
Nei. Slutt!
Forklar nå hva som skjedde.
Fortell, De blir ikke straffet.
Ingen vil tvinge Dem til å åpne posten, og enda mindre til å se på TV.
Når virkeligheten er banal og trist
finner man på en fin historie.
Løgnene dine er så gode. Det er synd å ikke få høre dem.
Ja vel, da kan jeg fortelle.
Det var et forferdelig jordskjelv i ettermiddag.
- Jaså? Jeg merket ingenting. - Det rettet seg mot barn.
Det er de verste.
Jorda åpnet seg i algebratimen.
Halve klassen falt ned i hullet.
- Frøken var helt knust. - Hun må ha vært livredd.
- Jeg kastet meg etter dem. - Nei!
Jo. Jeg måtte skynde meg før hullet forsvant igjen.
Men hvilket mirakel fikk Dem opp?
Armstyrken min. Og jeg bar dem på ryggen.
For en heltedåd! Det er... Jeg er målløs.
Jeg gjorde bare min plikt. Blåmerket er ingenting.
Gutten min...
Fantasidagen din er perfekt og mangler sidestykke.
Og nå... fortell samme løgn, men tvert imot.
Fortell den ekte grunnen til bekymringene dine.
Legg smerten i øret mitt. Snakker De stille, gjør det mindre vondt.
- Er De sikker? - Jeg tror det.
Guttene er veldig slemme.
Og tankeløse.
Hvis de fortsetter å være dumme, er det ingen som redder dem neste gang.
Så sen De er.
Men, Catherine... Jeg kommer jo sent hjem for å slutte tidlig.
Løftene, alltid disse løftene
Gary blir enkemann for tredje gang mens du er på idiotjobben din.
Hvordan har frukten av vår kjærlighet det?
General de Gaulles problem er nesa hans.
Puberteten kan ikke ha vært lett med en nese som hans.
I hans tilfelle må man nok snakke om ensomhet, ikke forbannelse.
Caipirowska!
Drittsekk er en god venn av foreldrene mine.
Han har lett etter sin russiske kjæreste i årevis,
men frøken Caipirowska har aldri ønsket å komme hit.
Ettersom han er litt treg, har han ikke forstått at hun aldri kommer.
For å holde han rolig, gir vi han en drink med mynte i.
Gary! Gary!
Kan du si til foreldrene dine at jeg vil snakke med dem?
Danser de, er de på månen, fru Lampion. Det er for høyt opp til en samtale.
Det handler om månedens strøm- og vannregningen og den før.
De glemmer det nok neste måned også.
Det er fordi de ikke liker å bli tynget ned. De reiser lett.
- Jeg også, men... - Nei, jeg røy...
Parlamentet finnes ikke mer. Vi må ikke tro på dets innholdsløse spill.
- Er de vasket? - Landet bryr seg ikke, med all rett!
Men parlamentet holder familien min i live.
Det er sant. Jeg har lagd en lov bare til han.
Obligatorisk bilkontroll er hans feil.
- Den koster jo en formue! - Som du drikker opp nå.
Vertskapet vårt var blakke da vi møttes. Georges jobbet i bilbransjen.
Jeg fikk gjennom denne loven for å unngå ulykker
og redde økonomien hans.
Det var en gave til deg da du ble født.
Men det varer ikke livet ut hvis du sløser som du gjør.
Vi unner oss, Charles. Vi unner oss.
Drikk!
De la igjen smilet på dansegulvet, Camille.
De er den eneste som får kalle meg det. Ikke misbruk den retten.
- Er noe galt? - Ikke bry deg om meg.
Noen ganger når jeg er lykkelig, blir jeg veldig trist, uten forvarsel.
Jeg gjør jo ingenting halvveis, drittsekken min.
Unnskyld...
Det er vel prisen jeg må betale.
Ikke vær dum. De er uvurderlig.
Hvis de mørke skyene dekker horisonten lenge
hvis de skygger for framtiden på en ulidelig måte,
hold det da ikke for Dem selv. Lov meg det.
Jeg lover, men på din forstand, ikke min. Det er tryggere.
Ikke forstyrr mamma for mye. Hun forteller alt til frøken Caipirowska.
Gud forby!
Hvorfor holder du alltid i en sigar uten å røyke den?
- Da ser det ut som at jeg tenker. - Når skal du røyke den på ordentlig?
Den dagen jeg virkelig må tenke.
- De må vel ikke jobbe igjen? - Jo, som alle andre dager i uka.
Jeg burde giftet meg med et barn, ikke bestefaren min.
Da hadde jeg sett mannen min oftere, ikke bare ventet.
Det hadde neppe gått. Man kan ikke gifte seg med barn.
Kavalerist!
- Vent! - Ja...
Ikke gå sulten og trist hjemmefra.
Da får jeg ikke sove på hele dagen.
Sov godt, min Eurydike.
- Vi ses senere. - Ja.
Hva skjer? Barn!
Hva er det? Ro dere ned!
- Ikke rør den! - Kan jeg røre den?
Frøken Overflødig ville plutselig utdanne seg. Det var hun som ville hente Dem.
Det er slemt og farlig å gå rundt med en fugl i bånd!
Ikke vær redd. Frøken har aldri bitt noen
og er snillere enn dyr med pels.
- Flytt deg, da! - Ro dere ned!
Ikke rør den!
Flytt dere!
Unnskyld meg... Jeg vil gjerne snakke med Dem.
- Er dette virkelig riktig anledning? - Jeg beklager, men...
- Jeg er bekymret for sønnen min. - Det forstår jeg! Han er slurvete.
Han går glipp av halvparten. Det er kriminelt å ikke følge med tiden.
Er det derfor vennene hans er slemme mot han, på grunn av tidsoppfatningen?
Nei, Gary provoserer dem. Og dette med å kalle alle De.
Å si De er en form for sikkerhetsbarriere. Og det er høflig, ikke sant?
Du hjelper han neppe.
Er hun ikke fin?
Han går bare på ettermiddagene, for på kveldene hører han på vakker prosa.
Ja, og... Og han diskuterer verden med senatorer og diplomater.
Han oppvarter markiser og borgerlige.
Er ikke det mer interessant enn idiotiske ungdomsbøker?
Vil du overta undervisningen?
Ja, men selvfølgelig!
Ja. Ja, ja, ja! Det er en strålende idé.
Jeg burde aldri tvilt på Dem.
Elskede! Nå er det bestemt.
- De får gå av med førtidspensjon. - Så gøy!
- Men... Tenk på framtiden hans. - Jeg vet hva jeg vil bli.
Jeg skal skrive historier. Mamma øver med meg hver kveld.
Forfatter, verdens beste yrke. Man jobber hjemme i pyjamas.
Takk!
Takk, mamma.
Jeg elsker Dem.
Hva fører dere hit, mine elsklinger?
Vi feirer at jeg har sluttet på skolen. Verdens yngste pensjonist.
- Hæ? - Ja.
Jeg ble veldig overrasket da læreren hans foreslo det.
Men man hopper ikke bare av skoletoget sånn uten videre.
Det går fortere med bil. Nå drar vi, folkens!
- Jeg skulle ta opp problemene på skolen. - De kan ikke gjøre alt.
Skolen var kjempekjedelig, pappa.
Men noen ganger må man kjede seg for å få orden på tankene.
De er vel ikke seriøs, Georges?
Fy Søren! Jeg holdt på å bli det.
Full fart framover!
- Hold Dem fast, frøken! - Mot høyre!
- Venstre! - Hjelp!
Tut!
- Nei, jeg vil ikke. - Gjør det nå!
Pensjonister har mer karies enn andre.
- Nei! - Jo, gutten min.
Gjør det nå. Jo, jo, jo.
Takk, gutten min. De er altfor vennlig.
Litt til
i omtrent 45 minutter til.
Det ordner seg.
Vi finner på noe. Det gjør vi alltid.
Hva har du gjort?
Har du solgt verkstedet bare sånn?
De raskeste bedrageriene er best. Summen gjør at vi klarer oss en stund.
Men konjunkturene, lånet, bedriften... Det er ikke riktig tidspunkt.
- Vi er forsiktige. - Ja, det er dere jo flinke til...
Hva skal dere finne på?
Vi skal bygge et luftslott i Spania.
Verken mer eller mindre. Det har vært målet vårt hele tiden.
Er ikke det et uttrykk? Bygge spanske luftslott?
Slott finnes. Spania også. Vi slutter ikke å leve på grunn av et ordspråk.
Arkimedesloven.
Det lærer man først i sjette, så nå ligger du foran de andre.
- Aimer, elske. - Aimer?
- Aimer! - Lett. E-R, første verbgruppe.
Grandir, vokse.
Grandir eller brandir, svinge?
Konsentrer deg, Gary. Verbgruppen som er som mammas ansiktstrekk?
Regelmessige, andre verbgruppe.
- Har jeg regelmessige verbtrekk? - Ja.
Aller, gå?
Uregelmessig, tredje verbgruppe.
- Tricher, jukse. - Ja
- 24! - Delt på fire.
Én, to, tre, fire, fem... Seks!
Minus uendelig?
Og nå skal dere få sette ord og musikk til passé composé.
Det som er gjort må ikke gjøres.
La det som var i dag tilhøre.
Hjelpeverbene 'ha' og 'er' er vriene.
Alle havner i deres fure.
Men for å gå, komme, dø og føde.
Best å finnes, ei å løpe.
Så det som har skjedd hører også til...
Bra, vennen min.
De burde prøve å trene, Marguerite.
Jeg lover, det er morsomt. Man får det bedre etterpå.
De bør prøve appelsinjuice, Georges. Da blir det mindre morsomt.
Jeg prøver gjerne.
For en latterlig idé! Du får trene når du er gammel nok til å drikke.
- Ja? - Herr Fouquet?
Det kommer an på. Hvem spør?
Skattefogden. Du har fått skjønnsfastsatt inntekt og...
Vi har alltid oppført oss, på æresord.
Betaler du ikke innenfor 30 dager, må vi ta pant i eiendommen
- ifølge paragraf 651. - Vent litt nå. Tvang er aldri bra.
Jeg gjør bare min plikt på samfunnets vegne.
Herre!
Samfunnet klarer seg uten Dem.
Betaler dere skatt som dere vil og tror at dere er noe?
Samfunnet gir visse fordeler.
Ja, som å invitere inn hvem jeg vil. Forsvinn!
- Er ikke rundkjøringer bra? - Hva vet jeg? Jeg gikk på gata!
Vent! Jeg skriver en sjekk. Jeg har fått inn penger på et salg.
Ja, la oss snakke om det. Du har glemt å betale litt skatt.
Se her.
Du kan neppe betale gjelden.
Virkeligheten tar alltid igjen en.
- Slutt! - Forsvinn herfra!
- Ro Dem ned, Catherine! - Au!
Ut! Forsvinn!
Flytt deg!
- Ut! - Slutt, Camille. Slutt.
- Camille! - Ut! Forsvinn herfra!
Elskede, hva gikk det av Dem?
Ro Dem ned, Camille. Det gjør ikke noe. Jeg må bare begynne å jobbe igjen.
Absolutt ikke!
De får aldri jobbe igjen så lenge jeg lever! Hører De det? Aldri!
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke bare vente som om tiden ikke er tapt i ditt fravær,
som om vi ikke en dag vil bli skilt for alltid. Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke leve uten Dem. Ikke et eneste sekund, enda mindre en hel dag.
De skal være sammen med oss, bare med oss...
Elskede...
Jeg lurer på hva andre gjør for å leve uten Dem...
Rolig...
- Skål for dere! - Skål!
- En fylt tomat, fru Lampion? - Nei, men gjerne en bit brød.
- Ta med hånden... - Bare en skive.
- Spiser du ikke tomat? - Nei.
Ved trusene mine, vi kommer til å savne dere.
Men ikke glem å betale strøm-og vannregningene før dere flytter.
Avskjedsmiddagen er virkelig utsøkt. Er den fra traktøren på Rue du Bac?
Nei, det er mamma som har lagd den.
Vennen, han lager alle rettene selv.
Dere vet ingenting.
Mamma lager mye mat i smug.
Hun gir alt til traktøren, som gir oss den når vi trenger det.
Er det mye igjen av oppussingen?
Frøken har ikke valgt farge ennå.
Leiligheten var fin allerede. Den må ikke pusses den.
Mamma vil at den skal bli som ny så vi får mye for den.
Jeg vedder trusene mine på at dere får mye for den.
Og jeg vedder mine på at den summen
blåser vi i!
Hun har gått fra forstanden.
Nei, fru Lampion, bare trusa mi.
Elskede...
Elskede, hva sier De om å hvile litt?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke, Georges.
Jeg vil legge meg ved siden av Dem.
Selskapet er veldig hyggelig, men
det har ikke like myk hud som Dem.
Ikke din frigjorthet.
Ikke din gode lukt heller.
Kommer De?
- Hvem skal ta seg av dem? - Gary, naturligvis.
Han forteller dem en fin historie.
- Vil noen ha kake? - Ja!
- Kaketid! - Sjokolade.
- Jeg vil smake bringebær.
Bringebær... Kaffe, pistasj...
Unnskyld...
Det er ikke viktig, elskede.
Jeg elsker Dem så høyt.
Jeg vet at De elsker meg.
Og jeg?
En vanvittig kjærlighet.
Hva skal vi gjøre?
Du.
Har De tenkt Dem ut?
Ja.
Jeg fikk plutselig lyst på østers og muscadet til lunsj.
Har ikke gjestene kommet ennå?
De gikk nettopp, mamma.
Uten å spise? Så rart.
Kle på Dem. Ellers blir det kaldt.
De har rett, Drittsekk. Hva skulle jeg gjort uten Dem?
Antoinette!
Det er ikke sant!
Hvorfor bråbremset du?
Georges, forklar meg en ting.
- Ja? - Joséphine Baker.
Hun var ikke i Paris under krigen.
Det står svart på hvitt i biografien som De ga meg på bryllupsdagen vår.
Hun kan ikke ha møtt Dem.
Enda mindre falt for sjarmen din.
Det er umulig.
- Det er helt og holdent umulig. - Ikke tro på alt som står i bøkene.
Heller ikke på ukjente på cocktailfester.
Hvorfor fikk De meg til å tro på det tullet da?
Jeg mangler fornavn. Skal jeg miste bestefaren min også?
Hvem sier at De er min mann?
Eller Draculas etterkommer?
Unnskyld. Jeg...
Jeg vet ikke hva jeg snakker om...
Det er malingslukten. Den gjør meg svimmel.
Gå ut og trekk litt luft. Det er dere verdt.
- Blir De med oss? - Jeg må hvile.
- Dere får fortelle. - Den oppdiktede eller ekte spaserturen?
Den du vil, vennen.
Vi ses senere.
- Hvorfor hører mamma alltid på samme sang? - Den vekker gode minner.
Hvem er han... Bojangles?
En person som reiste mye.
Han hadde alltid med seg hunden sin. Den var som kjæresten hans.
En dag dør hunden.
Da begynner herr Bonjangles å danse, overalt og hele tiden.
- Som dere to gjør? - Ja, nettopp.
Skal vi gå?
Han danset i for store bukser og hoppet høyt.
Han var morsom. Menneskene elsket han.
Han danset for at hunden skulle komme tilbake,
eller for at livet skulle fortsette. Kom nå.
- Vær så god, herr Martin. - Takk.
Men hvis noen dør. Hva gjør vi da?
Vi er lykkelige på personens vegne og danser livet ut,
mens vi venter på at personen kommer tilbake.
- Adjø, herr Martin. - Adjø.
Pappa, er mamma syk?
Ikke mer enn de fleste. Alle voksne er litt småsyke.
Hun er nok sykere enn dem. Da vi gikk, sa hun du til meg.
Vet du, din mors styrke er også hennes problem.
Hun har enormt mye fantasi, så hun leker med alt, også slektstreet sitt.
Men i virkeligheten er røttene våre, greinene våre, bladene våre...
Det er hun. Og vi, vi er gartnerne hennes.
Vi må prøve å sørge for at treet ikke faller.
Unnskyld, slipp meg fram!
- Forsiktig! - Det er kona mi!
Å, elskede! Jeg har forvandlet alt til aske.
Da kan de ikke ta fra oss noe.
- Er det kona di? - Ja.
Ingen er skadet.
Vi begrenset brannen til stua deres, men kona di bør nok bli undersøkt.
Nei, jeg samlet alt jeg ville beholde.
Jeg tok papirene som skapte problemer og tente på dem.
Var det ikke for det dumme lakenet, hadde vi bare sett røyken. Det er alt.
Det skyldes nok malingslukten. Den gjør henne svimmel.
Du kunnet skadet naboene dine eller det som verre er.
De spøker, håper jeg. Jeg har alltid elsket naboene våre.
Hvor lenge har vi kjent hverandre, fru Lampion?
Var det sånn, ville jeg tent på leilighetene deres, ikke min.
Hvordan kan De tro noe slikt? Det ville jeg aldri gjøre.
Eller hva, elskede?
Fortell dem det!
Takk, doktor.
Er det bestemt? Kan vi dra?
De beholder henne litt lenger.
Leger tøyser ikke.
- Hvor lenge? - Noen dager...
Noen uker...
Når hun kommer ut, er hun frisk.
Det blir best sånn, jeg lover.
Alt kommer til å bli bra igjen.
Til da skal du og jeg nyte livet.
Leve som single, være litt glade i lokket. Bare nyte det.
- Invitasjonene må ha forsvunnet. - Det er gjestene som har det.
Det er bare å finne andre.
Det er sant. Det er gjester overalt. Men man kan ikke ta hvem som helst.
- De finnes ikke i parlamentet. - Eller på skolen.
Eller hos skattefogden.
Det finnes to typer mennesker som man bør unngå.
- Vegetarianere og sykkelproffer. - Hvorfor det?
En som nekter å spise en entrecote, må ha vært kannibal i et tidligere liv.
En mann med en stikkpille som hatt,
og som legger utstyret sitt i en selvlysende drakt når han skal sykle,
er åpenbart veldig farlig.
Ja, Tour de France er noe av det mest skremmende jeg vet.
Jeg bønnfaller deg, unge mann.
Hvis du en dag støter på en syklist som er vegetarianer,
løp da så fort du kan motsatt vei.
Jeg håper aldri du støter på en.
Det er veldig viktig å vite.
De farligste er de som har mislykkes i livet.
Sånn er det utvilsomt med syklister som er vegetarianere.
Og De, Drittsekk, har De lykkes i livet?
Ikke ennå.
Det har jeg gjort når jeg kan ha tallerken og bestikk på magen
uten å holde i det.
- Det kan gå. - Jeg har jobbet på det i flere år.
Tenk deg for en lykke.
Å kunne stappe i seg mat dag ut og dag inn, liggende,
uten å måtte ta unna brettet, som alltid velter i senga.
Aldri mer måtte stå opp, bare spre føttene som en vifte.
Med frøken Caipirowska?
Hvis frøken Caipirowska er med, vil det være en befrielse.
Suksessen er urettferdig. Det handler bare om noen få kilo.
Her er det.
Vent.
Der fikk jeg dere!
Der fikk jeg dere, mine elsklinger!
Beatrice, for en rar humor De har. Sånn tøyser man ikke med et barn.
Unnskyld... Unnskyld, unnskyld, unnskyld, min lille elskede.
Unnskyld, unnskyld, unnskyld...
Jeg ville bare myke opp stemningen.
Det er legen din som kommer til å bli deprimert.
Flaks at sminke er forbudt, ellers hadde jeg sett fæl ut.
Nei, nei, nei, det er ikke nødvendig.
Nei, nei, nei! Huden min er ekstremt fast.
Min elskede... Hvordan har du det?
Jeg er her. Si noe...
Jeg er her...
Unnskyld...
Gå ut og lek. Jeg kommer etterpå, jeg lover.
- Når mora di har hentet seg. - Hun vil ikke hente seg her.
Kom tilbake, min elskede...
Jeg ber Dem...
De kan ikke forsvinne på den måten...
Unnskyld...
Det er min feil.
Jeg burde... beholdt føttene på jorda for oss begge.
Jeg burde åpnet posten.
Ikke blitt distrahert av festene, følelsene
gleden, skjønnheten din...
Jeg burde beskyttet deg i stedet.
Man beskytter skolebøkenes omslag. Bordoverflaten.
Jeg ble forelsket i Dem fordi De ikke prøvde å beskytte meg.
Allerede fra første dag
fikk du meg til å løpe etter deg.
Jeg ber deg, si 'De'.
Hvis De slutter med det ved det minste problem, er vi ille ute.
Jeg har ikke oppfylt pliktene mine. Det er tydelig.
Vil De vite hvorfor jeg elsker Dem og hvorfor jeg bare vil elske Dem?
Ja, det har jeg alltid lurt på.
Fordi De er galere enn meg.
- Kjære Nécessité, De har rett. - Bare en liten en.
De har alltid rett.
For å tore. Is?
Vet De? Gale mennesker beklager seg aldri, de handler.
Det er på høy tid å få Dem ut fra dette vepsebolet.
Jeg burde aldri satt Dem her.
Forsiktig, kamerat. Det er ikke limonade.
Hvis vi venter, ender det med at De gir Dem et støt
som tvinger Dem til å bli her livet ut.
Ja, men jeg vet ikke hvordan vi skal overtale legene til å slippe meg ut.
Jeg har ikke tenkt å be om tillatelse. Jeg skal bortføre Dem
akkurat som på sabinerinnenes tid.
- Er vi klare? - Ja!
Vent.
Jeg burde kommet på det før.
Jeg kan ikke være klok. Jeg må slutte med medisinen.
Dra, Jean-Paul!
Kom igjen! Bare én kilometer igjen, Jean-Paul!
Men så, når vi er på flukt? Politiet kommer til å lete etter oss.
Jeg vil ikke gjemme meg ved minste mistanke.
Jeg er forferdelig når jeg er stresset.
Vil De ikke fortsette romanen vår? Legge til et veldig godt kapittel?
Å, Georges, det er ikke noe jeg heller vil.
Hjelp meg da med å gjøre vårt lille mesterverk lykkelig.
Så lykkelig som han fortjener å være.
Hjelp meg med å imponere Gary enda en gang.
Dere stinker jo alkohol!
Sønnen vår er full!
- Det var ikke lett å hente Dem, mamma. - Hysj!
Han var kjempeflink. En ekte gangster!
- Ser det ut som en kidnapping nå? - Ja.
Kom, mine elsklinger! Friheten er nær.
Kom nå!
Hopp inn!
Georges! De har jo gått fra vettet!
Denne bilen er overhodet ikke diskret.
Når ble 'diskret' en del av ordforrådet ditt?
Siden jeg lette aktivt etter det. Vi ses på langt hold!
Et skalkeskjul er som en løgn. Jo større, desto mer troverdig.
Kjenner De ikke igjen meg, darling?
Archibald Bojangles, kaptein emeritus på Daydreamer.
Våre dyre cruise gjør unge rike på Upper East side lykkelige.
De har vel ikke glemt vår sønn, Archie Junior?
Vær så god, miss Liberty.
Men har dere forlatt Frøken Overflødig?
Hun tok en annen vei. Vi kan få problemer ved grensen.
De styrer båten merkelig, Georges. Politiet har nok sluppet bilder av meg.
Vær ikke redd, Liberty. Drittsekk har høyt ansette venner.
Vi vet ikke hvem de er, men de har lagd veldig gode falske ID-kort til oss.
Hvis dere er sjømenn, er jeg blondinen som venter på dere i havn.
Overhodet ikke, mamma. Liberty Bojangles er filmstjerne.
Selvfølgelig! Selvfølgelig! Hva tenkte jeg på?
Og hva er vår gåtefulle destinasjon?
Daydreamer ligger fortøyd i Valencia.
Hvor ligger det?
I Spania.
Jeg har overvåket arbeidet i ditt fravær, Marlene.
Å, Georges...
- Georges! Det er noen der oppe. - Hvor?
Caipirowska!
Det er kjempefint!
Se! Kom!
Jeg har alltid villet investere i Spania, så det kom beleilig.
Det passet godt, ja.
Jeg kommer i sommer, men fortell hvordan det går.
Vær ikke redd. Vi skal holde oss i skinnet.
Ikke lov noe.
Hør her, Charles.
Da jeg møtte Camille, leste jeg gjennom spillereglene.
Jeg godkjente betingelsene og motytelsene. Jeg veddet.
Nå kan jeg ikke tape.
Se på dem.
De to...
De er for vakre til å være frukten av et dårlig valg.
Jeg vil aldri angre på denne galskapen.
Hører du det, Drittsekk?
Aldri.
Etter alle disse årene lurer jeg på hva du ser i meg.
Det kan være kona mi.
Du vet ikke hvordan det er å være alene.
Det er jeg som skal takke deg. Du har gitt meg en familie.
- Jorda snurrer skeivt. - Hovedsaken er at den snurrer.
Jeg elsker å se på himmelen og høre havets dyp.
Det føles som om jeg er overalt.
Det er De, Olga. Det er De.
Har Drittsekk glemt fuglen sin?
Det er farlig å gå rundt med en sånn.
Vil De ha kaffe? En croissant? De har ikke spist ennå.
Ikke foran det dyret. Jag det bort. Drittsekk burde vært forsiktigere.
- Men det er jo Frøken Overflødig. - Jaså? Et passende navn.
Geo... Georges, hva venter De på?
Er det så vanskelig å gjøre meg en tjeneste?
Jeg setter Frøken på Garys rom til hun slutter å plage Dem.
Hvorfor ikke ta den med til Paris også? Så utrivelig De er!
Olga, fuglen er ufarlig. De må slutte å tro at den er det.
Hvordan snakker De til meg? Det er uutholdelig!
Nei!
- Nei! Slutt, Rita! - Mamma! Slutt!
Ser dere ikke hvordan hun dømmer meg?
Helt siden hun kom har hun hånet meg med sine gester og sin nedlatende holdning!
Hun sier avskyelige ting!
At jeg ikke fortjener Dem og ikke duger, uten at De gjør noe!
Nei! Nå holder det! Jeg må gjøre alt her hjemme.
Frøken... bli der. Sånn, ja.
- Camille! - Frøken!
Frøken! Kom tilbake!
Frøken! Kom tilbake! Vær så snill!
Frøken! Frøken! Vær så snill!
Frøken! Frøken!
Kom tilbake! Vær så snill!
Frøken! Vær så snill... Kom tilbake...
Mine elsklinger, situasjonen er alvorlig. Det er krig, og vi kan ikke gjemme oss.
Vi... Vi må finne en måte å slåss mot dem i hodet mitt,
og vi skal være ubarmhjertige.
Vi har lidd store tap, og hæren vår er tilbakeholden, men
det er ikke første gang.
Georges, De er vår mest utholdende løytnant.
Og når det gjelder Dem, gullunge, har vi ikke en mer verdifull soldat.
Jeg trenger Dem.
Det er bare det at
fienden er usynlig. Vi vet ikke helt hvordan vi skal slå til.
Kanskje De bør sette inn en embargo på cocktailer og champagne?
Det hjelper nok ikke å drikke hele tiden.
Sånn. Jeg klarer meg uten alt bortsett fra dere.
Embargoen er offisielt innført.
Men motstanderne er hensynsløse. Edruelighet er ikke nok.
Gullunge, De har nok mange gode ideer.
Fortell om dem. Jeg gjør som De vil.
Jeg vil ikke krige.
Selvfølgelig.
Selvfølgelig! Det er åpenbart.
De er den eneste kloke soldaten i den lemlestede hæren.
Det er nok å slutte fred med den forbaskede galskapen.
- Hvordan? - Jeg må se demonene mine i øynene.
Jeg må berolige dem.
Vi har et slottstårn, gammelt, men sjarmerende.
Steng meg inne der under forhandlingene.
- De hater å være stengt inne. - Nei da! Det har jeg vokst fra.
Jeg må møte inntrengerne, og det går bare i mørket.
Midt på dagen, forstår De, så...
Jeg har problemer med å skille dem. Det er en strålende idé.
Og hvis de er sterkere enn Dem? Hvis De aldri kommer ut?
Nei. Det som er bra med bekymringer, er at de er jordnære.
Jeg har for mye fantasi til å la meg stenges inn.
Jeg kan ikke forbli fanget.
Det kommer til å gå bra.
Takk, gullungen min. Det kommer til å gå bra.
Hjertet mitt. Elsklingen min.
Forsvinn! Forsvinn!
- Camille! - Forsvinn, da!
Camille! Slutt!
- De skader Dem! - Slipp meg!
Slipp...
Slutt! Slutt! Det er meg!
Det er meg!
- Camille! Slutt! - Slipp meg!
- Pust! - Slipp meg!
- Camille, rolig... - Nei!
- Rolig... - Nei!
- Nei, nei, nei! - Ut!
- Slipp meg! - Ro Dem ned!
- Nei!
Ikke tving meg til å gjøre det. Kom tilbake...
Kom tilbake.
Nei!
- Camille... - Nei!
Mamma, tror De at Frøken kommer tilbake en dag?
Hun har ikke forlatt oss helt. Hun er her...
La henne fly over fjellene, havene, elvene...
La henne krysse grensene...
Alt det vakre hun får se, får du se gjennom henne.
Dere mister aldri hverandre, for ingen tilhører noen.
Du tilhører verden, og...
Verden vil møte deg, se deg skrive din egen historie.
Så heldig verden er.
Verden er ikke alltid et hyggelig sted.
Ikke vær redd. Den kan ikke stå imot deg.
Du er vakrere og sterkere enn alle våre fantasidager sammen.
Jeg kunne aldri funnet på en så myk og intelligent gutt som deg,
som møter livet uten baktanker,
og som gjør det magisk bare fordi han har bestemt seg for det.
Du er min store lykke.
Den slemme galskapen skal ikke få ødelegge alt.
Den skal aldri mer gjøre deg vondt. Det har jeg bestemt meg for.
Sov nå, engelen min.
Drøm søtt.
Ikke glem å fortelle meg om drømmene dine.
Jeg elsker deg.
- Hvordan går det med verden i dag? - Den går på hodet mitt.
Det viktige er at den går.
Camille!
Camille! Camille!
Camille!
Camille... Camille!
Camille!
Camille! Camille. Camille...
Camille...
Camille!
- Er du klar? - Ja.
- Teller du ned? - Ja.
- Det stinker! - Det er Drittsekk.
En rød til!
En siste. Ja!
Det er slutt.
Det er på tide å sove.
- God natt, elskede. - God natt.
Det spiller ingen rolle hvordan du legger det fram. Jeg er imot det.
Han er borte, hva?
Når virkeligheten er banal og trist, finner man på en fin historie.
Løgnene dine er så fine at det er synd å ikke få høre dem.
Jo, altså
faren din...
Det var noe veldig viktig han måtte si til mora di.
Og det hastet. Skjønner du?
Han dro ut for å lete etter henne. Uten han finner hun på dumheter.
Han kommer til å finne henne.
Helt sikkert.
Han finner henne alltid.
Hva gjør andre barn for å leve uten foreldrene sine?
Vi må danse mye, vi to,
for å være lykkelige på deres vegne.
Men... jeg er ikke så flink til å danse.
Jeg kan lære deg det.
Tekst: Tone Hansen Iyuno-SDI Group