Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vessen egy pillantást az új tavaszi kollekciónkra
áruházunk harmadik emeletén!
Ruhák, cipők, táskák és kiegészítők várják.
Fedezze fel újra az eleganciát, modernséggel megfűszerezve!
Jó napot, asszonyom! Fel szeretné próbálni?
Nem, köszönöm. Nem az én stílusom.
Elég szokatlan a szabása,
de remekül passzolna az alakjához.
Járt már az üzletünkben?
Nem, csak egy hónapja költöztem ide.
Ez is lenyűgöző.
Valami klasszikusabbat szeretnék.
Nézzük meg, mi van a kollégámnál! Jöjjön velem!
Christiane, a hölgy egy elegáns ruhát keres! Mit ajánlasz?
Jó napot! A költségvetéstől függ. Egy bizonyos alkalomra szeretné?
Nem. Anyukám adott pénzt, hogy vegyek magamnak valamit.
Magamtól nem vettem volna.
Akkor keressünk valamit, amivel mindketten elégedettek lesznek!
Mit szólna valami ilyesmihez?
Igen, ez gyönyörű darab.
Bizony. És elég drága.
2690 frankba kerül.
Sajnos kicsit túl drága nekem.
Akkor nézzünk körül a következő sorokban!
Ott talál más ruhákat alacsonyabb áron.
- Felpróbálhatom? - Persze. Ezt?
- Igen. - Persze.
És ezt is szeretném.
- Rendben. Jöjjön, itt a próbafülke! - Köszönöm!
Idehozná esetleg azt is, amit a kolléganője mutatott?
A necc ruhát.
- Persze, hozom. - Megnézném.
Tessék! Ez az ön mérete. Azonnal hozom a többit.
Köszönöm!
- Corinne! - Igen?
Megkaphatnám a necc ruhát a hölgynek, kérlek?
- Persze. - Köszönöm!
Tessék!
Köszönöm!
Akár 50%-os kedvezményeket talál
Svájc francia nyelvterületén lévő üzleteinkben.
Van kisebb méretben is, ha túl nagy lenne.
Asszonyom!
Asszonyom, milyen a ruha?
Van kisebb méretben is, ha szeretné.
Asszonyom!
Corinne!
Corinne! Hívd a biztonságiakat!
Biztonsági személyzetet kérünk a próbafülkékhez!
Egy vásárló elájult.
- Ébredjen! - Siessenek!
Jól van?
Semmi baj.
Beütöttem a fejem, amikor elestem, de jól leszek.
Üljön fel! Segítek.
Biztos alacsony a vérnyomásom. Gyakran van ilyen.
- Üljön le! - De most el is ájultam.
Köszönöm!
Nagyon beütöttem a fejemet.
Nem lesz baj.
Nem lesz baj, köszönöm!
Hagyom pihenni egy kicsit.
Itt leszek.
Öltözzön fel, ha jobban van! Rendben?
Köszönöm!
- Ezt visszaviszem. - Jó.
Elájult egy vásárló.
- Ott van. - Rendben.
Asszonyom! Minden rendben?
Nagyon sajnálom...
- Jól van? - Igen.
Még maradhat, nem gond.
Vagy bekísérhetjük a betegszobába.
Mit szól hozzá? Szeretné?
Christiane vagyok. Ha szüksége van valamire...
Köszönöm, de nem lesz baj.
Majd később visszajövök.
Nyugodtan, asszonyom! Nem kell sietni.
Köszönöm!
Mi történt?
Nem tudom. A hölgy elájult.
Mi ez a zaj?
Mi történt? Csupa vér az arca!
Hívjanak orvost!
Nincs pulzusa! Csupa vér!
Tiszta por a hajad. Tessék!
- Felmásszunk? - Ninon!
Itt vagyunk a tövében.
Meg kell másznunk a hegyet.
Meg fogjuk.
- Milyen hatalmas házak! - Ninon!
Ninon!
Gyere, kicsim! Menjünk!
Beteszem a játékaidat a táskámba.
Ne! Ott megfulladnak.
Ja, igaz. Akkor mit csináljak?
Majd fogom őket a kezemben, jó?
Nem teszem be a táskámba, a kezemben fogom.
Te hozd a másikat!
Mehetünk, kicsim?
De fáradt vagy!
Gyere! Elkésünk.
Ügyesen!
Láttad?
Angyalom!
Kicsikém!
Nem, de ez nem gond.
Ha az megfelel, jövő héten már ott leszek az autóval.
Remek. Akkor várjam a hívást Münchenből?
Rendben. Köszönöm! Viszonthallásra!
- Felvesznek? - Úgy néz ki.
Még egyszer köszi a kolléganődnek!
- Ez elég gáz. - Ugyan, Abdel!
A képek sokkal többet érnek a háznál,
de ez semmin sem változtat.
Ez csak egy fuvarozó állás.
Miattad szégyellem magam.
Hogy meg kellett kérned a kolléganődet.
De őt ez nem zavarja!
Komolyan!
- Ne menj el! - Jó lesz újra dolgozni.
Igen.
Ninon!
Majd felhívlak fürdés előtt, ahogy szoktuk.
És tudod, mit?
Hozzak valamit Spanyolországból?
Ne!
Tudod, hogy dolgozni megyek, kicsim!
Ketten leszünk.
- Angyalom! - Nem akarom!
Hétfőn már itt leszek az első órádra.
Együtt megyünk táncórára.
És emlékszel erre?
Egy puszi
egy-egy ujjadra, minden napra. Egy, kettő, három, négy, öt.
Minden nap elveszel egy puszit. Jó?
Jó?
- Nem fogsz elkésni? - De.
Már az előzőt is lekéstem.
- Nem akarom! - Tudom.
Angolul jó az "if I were", első személynél így használjuk.
- Nem, így jó. - Asszonyom, kérem!
Elnézést!
Egy pillanat! Ne tegye le!
Elnézést!
Csak egy pillanat!
Az "oblivion" szóhoz írja azt, hogy "feledés".
Nem pont ugyanaz, de nagyjából.
Igen.
- Tessék! - Köszi!
Túlságosan lefogytál, Jeff! Ne vidd túlzásba!
Nyugi, van elég tartalékom.
Szia!
Én vagyok az.
- El fogunk késni. - Szia!
Bocsi, ez rosszul hangzott. Elölről kezdem.
Jó estét, madame Fauvet! Szerelmem!
Hogy vagy, esthajnalcsillagom, ragyogó napocskám?
Hogy telt az utóbbi pár nap, amíg távol voltál tőlem?
Azért ne túlozd el!
Milyenek voltak a litvánok?
Jordániaiak.
Elment.
Nem tudom, mindent értek-e, amit tolmácsolok.
Mondd csak!
Vegyek fel valami elegánsabbat?
Dehogy, az jó lesz.
Ma este engem kell látniuk, ne tereld el rólam a figyelmet!
Megtiltom, hogy túl szép legyél! Szürke és egyhangú ruhában gyere!
Hadd segítsek!
- Vezessek én? - Nem kell, az megnyugtat.
Szerinted hajthatunk 180-nal a városban?
Hívott a fiad.
Mármint a fiunk.
Amikor idegesít, nem az enyém.
Melyik?
Egyikük. Nem tudod megkülönböztetni őket?
Meséltem, hogy hívtak az ingatlanügynökségtől?
Melyiktől?
- Nem hallgathatunk mást? - Nem, ez megnyugtat.
Az ügynökségtől a sugárúton. Telefonáltam nekik.
Tényleg? Miért?
Nem is tudom, csak...
gondoltam, jó lenne egy új ház.
Nekünk. A szerelmünknek.
Jó, de...
Ezt mikor találtad ki?
Nem tudom. Egy ideje.
Változásra vágyom.
Ki akarom találni, hogy rendezzük be, mit hová tegyünk.
Mint a 18 évesek.
A 18 évesek nem házakat rendezgetnek, hanem a szüleikkel élnek.
Jó, de... érted.
Igen, értem.
- Nem örülsz? - Dehogynem.
Elintéztem, hogy hétfőn megnézzünk egyet. Előkelő.
Mármint jövő hétfőn?
- Akkor később! - Szia!
Szeretlek!
Nagyon!
- Jó estét, madame Fauvet! - Jó estét, Judith!
- Jó estét! Hogy van? - Jól. És ön?
- Jól, köszönöm. - Nem zavarok?
- Egyáltalán nem. - Túl korán van egy ginhez?
- Adjon egy percet! - Köszönöm!
- Halló! Pillanat. - Én vagyok az.
Hogy vagytok? Sokat sírt?
Egy kicsit. De most jobban van.
- Nem érek vissza hétfőre. - Nem baj.
Sajnálom, kedden tudok jönni.
Melvil beszervezett valamit.
- Nem baj. - Még szólok.
Nem tudna másik órára menni, valamelyik másik nap?
Nem szeretnék lemaradni...
Már nem halaszthatjuk el. Azt tedd le, Nin!
- Ne aggódj! - De ez fontos!
- Nem fogja megérteni... - Ez csak egy táncóra.
Na jó.
- Miért hívtál? - Nin! Mindegy, nem fontos.
Mondd csak!
Tényleg semmiség.
Majd később beszélünk, jó?
Furcsának tűnsz.
Már fürdik? Beszélhetek vele?
- Holnap rajzolni fogok. - Hogy vagy, kicsikém?
Spanyolországban vagyok. Minden rendben?
Mikor jössz vissza?
Nagyon stresszes volt? Minden nagykutya itt van.
Elvicceli az egészet, sosem lehet tudni.
Ő így tökéletes.
Ilyen ő, meg kell szokni.
- Patty. - Örvendek.
- Szia, anya! - Jó estét!
Nem értesz az öltözködéshez.
Ez a ruha lelapítja a fenekedet. Nem áll jól neked.
Köszi! Szia, apa!
A fiúk hogy vannak? A hegyekben vannak?
- Igen. - Szia, drágám!
Sajnálom, későn indultunk el.
- Nem gond. - De izgi! Milyen sokan vannak!
Később találkozunk?
Nem együtt ülünk?
Gédalge-ékkal ülünk a páholyban.
Tudod, hogy nem szeretek közel ülni.
- Szia! - Sziasztok!
Elnézést!
Köszönöm!
Elnézést! Jó estét!
- Jó estét! - Jó estét!
- Hogy van? - Kicsit izgulok.
Elnézést!
Jól van, asszonyom?
- Elővenné a gyógyszert a táskámból? - Persze.
- Ez az? - Köszönöm!
- Hozzak egy kis vizet? - Nem kell.
Maradjak önnel egy darabig?
Hívjak esetleg orvost?
Mi a neve?
Pol.
Mint a Paul, csak O-val.
És az öné?
Jobban vagyok. Visszamegyek.
Csak vicceltem. Örvendek.
- Köszönöm, Madeleine! - Mindjárt jövök.
Jó volt az urad, nem?
Persze, hogy az volt.
Mindig jó. Mit is mondhatnék?
Tudom, van némi feszültség Barnettivel.
De tíz éve vár erre a szerződésre! Mióta csak ismerem!
Ha nem kapja meg, dühös leszek.
A döntés napján teljes mellbedobással mellette fogok állni.
Bár fogytam három kilót, de biztos elég lesz.
Mi ez a béna fülbevaló?
Ha ajándékot veszel nekem, hordani fogom.
Ugyan már! Borzasztó az ízlésem.
Fogadd el, köszönd meg, aztán add el az interneten!
A fiúk még nyaralnak?
Most értek haza. Jól vannak.
Jövőre elküldhetnéd Jacobot is, mert a hely egyszerűen...
csodálatos.
Azt mondtad, tetszett,
de az elején mégis kimentél.
Ja, igen.
De csak egy pár perce.
Egy kicsit...
elszédültem, vagy mi.
Gyakran van ilyen. Talán alacsony a vérnyomásom.
Nem komoly, de...
Mindegy.
A többit megnéztem, és fenséges voltál.
Tessék! Ezt szívd el! Én meg nézem.
Alacsony a vérnyomásod? Mi ez az egész?
Nem tudom.
CHRISTINE - NEM FOGADOTT HÍVÁS
Van hangja.
Nem könnyű, ugye?
Talán még túl kicsi vagy.
A városnegyed, ahol vettem, rád emlékeztetett.
A neve La Niña. Ninon, "La Niña".
Milyen volt tegnap a táncóra?
El akarok menni veled, amikor elutazol.
Tudod, mit?
Legközelebb,
vagy valamikor máskor eljöhetsz.
Mindent együtt csinálunk, mindenhová elmegyünk.
Majd én megcsinálom.
- Hagyd csak! - Nem gond.
Inkább én csinálnám.
Rajzolok egy napocskát.
De jó ötlet!
Már 25 van.
Még van egy negyedórám.
Ja, épp mesélni akartam.
Csináltam egy őrültséget.
Vettem egy íróasztalt.
Egy ívelt lábú asztalt. Oda tenném.
Úgy kisebb helyen dolgozhatok, és te is.
Mindketten használhatnánk.
Most meg bútort vásárolsz?
Hogyhogy most meg?
Semmi.
Csak meglepődtem, hogy ide vásárolsz bútort.
Gondoltam, praktikus lenne...
a munkához.
Igen. Tényleg az.
Praktikus.
Most felviszlek, Nin! Vége a rajzolásnak.
Gyere csak!
Húzd fel a cipődet!
Itt van.
Itt van. Húzd fel!
Tessék!
Kicsim!
Húzd fel!
Minden rendben?
Igen. Csak szorít az idő, ennyi.
Mi a baj?
Semmi.
Biztos?
Mit akartál mondani a múltkor telefonon?
Miért mesélsz neki ilyeneket?
Spanyolország, Olaszország...
Mi értelme?
Miért ígéred azt, hogy elviszed, ha tudod, hogy nem lehet?
Hát... Nem tudom.
Valamit mégis mondanom kell, nem?
Nem tetszik ez nekem.
Már nem.
Odáig van, ahányszor megjössz, és padlóra kerül, ha elmész.
Nagyon nehéz neki.
Szerintem nem...
- Nem folytathatjuk így. - Miért nem?
Mert egy nap talán nem jössz vissza.
Miért ne jönnék vissza?
Lehet, hogy...
úgy döntesz, fontosabb ott lenned.
Abdel, nem értem, miről beszélsz!
A Formosai-szorost illetően
a tajvani hatóságok álláspontja...
teljesen világos, bár a kínai hatóságok hozzáállása...
a dolgokat...
Elnézést!
Igen, ezt a pontot tisztáznunk kell.
A kínai kormány... A tajvani kormány...
Elnézést! Kezdhetnénk elölről?
Elnézést, kezdhetnénk elölről?
Mint mondtam, ezt a pontot tisztáznunk kell.
Judith!
Reméltem, hogy összefutunk. Hogy vagy?
Minden rendben ment? Abdel felhívta a múzeumot?
- Igen, felvették. - De jó!
Figyelj, nem is tudom, hogy köszönjem meg!
Pofonegyszerű. Egy vacsorára mindig igent mondok.
- Csak vicceltem. - Dehogy!
- Semmi szükség rá. - Dehogynem! Csináljunk valamit!
- Jó. - Jó lenne.
Szívesen találkoznék ismét Abdellel.
- Jó fejnek tűnik. - Szerencsém van.
Tudod, mit? Pierre-Paul főz valamit a kollégáinak jövő héten.
Gyertek el! Abdel személyesen is megköszönheti neki,
mert ő intézte el, nem én.
Rendben, az remek lenne.
- Szuper. - Judith!
- Val! - Szia!
Cory mondta, hogy itt vagy.
- Szóval most Svájcban élsz? - Igen, most itt vagyok.
Nem Franciaországban?
- És Melvil veled van? - Nincsen.
Elnézést a zavarásért!
Valerie vagyok, egy volt munkatárs.
Már évek óta nem találkoztunk.
- Ezer éve. - Tényleg régóta.
- Mi is munkatársak vagyunk. - Hélene Rivaz.
- Örvendek. - Örvendek. Beszélgethetnénk.
- Jól eltűntél. - Az jó lenne.
- A fiúk veled vannak? - Judith! 20-as terem.
- A jordániaiak ott vannak. Gyerünk! - Rendben.
- Bocsi, sietek. - Nem baj.
Majd legközelebb beszélünk. Itt leszel?
- Néhány napig itt vagyok. - Rendben.
- Jó volt látni téged. - Téged is. Sziasztok!
- Szia! - Szia!
Ki a másik tolmács?
Jó.
Tessék, rajzolok egyet!
Összeszedem a dolgokat.
Rajzolj egy csokrot! Ha visszajöttem, látni szeretnék...
Tengerkék.
Legalább három virágot, jó?
Jó.
- Egy virág. - Nem kérsz desszertet?
Apa hol van?
Kérdezd meg apádat, drágám!
Ő azt mondta, téged kérdezzelek.
De ravasz! Hogy én legyek a rossz.
Mert nem a válaszod?
Joris, ne ülj be a fiú kocsijába! Úgy vezet, mint egy őrült.
- Élve szeretlek. - Hol vagy?
Drágám, munkatársakkal vacsorázom! Mennem kell.
Hát az szar.
Én is szeretlek.
Pénteken találkozunk.
Ja.
- Majd mesélhetsz a hegyekről. - Jó.
Szia!
"Átkelt az erdőn, kőről kőre ugrált,"
"és egy kék őzike meg egy piros nyuszi követte őt."
Látod? Ketten vannak.
Amikor más országba mész, akkor is az anyukám vagy?
Ezt hogy érted, Nin?
Persze, hogy igen!
Kicsim!
Ha elaludtam, már nem foglak hallani.
Nem.
Megnézed, ahogy elalszom?
Maradhatok, ha szeretnéd.
Nem akarom, hogy elmenj.
Itt vagyok.
Nem megyek sehová.
- Jó estét! - Judith! Kértem azt a beszédet.
Jó estét! Dolgozom rajta.
Minden ettől függ, szükségem van rá. Számítok önre.
Persze. Szép estét!
Kérlek, ne!
Ne kezdjük megint!
Miért ne?
Hová tartunk ezzel?
Hová?
Nem tudom.
Amikor nem vagy itt,
akkor is vagyok valaki.
Van egy másik életem. Nélküled, egyedül.
Nem várhatok rád örökké!
Nem alapozhatom erre az életemet.
Nekem több kell.
Valakinek mellettem kell lennie.
Folyton.
De...
Ezt nem értem.
Tudod, hogy most nem beszélhetek Melvillel.
Persze, tudom.
Tudom.
De Melvil sem hülye, már bocs!
Ezt hogy érted?
Úgy, hogy nem ez a baj.
Én nem ezt akarom.
Rólam és Ninről van szó.
Túl messzire mentünk, és ez neki sem jó.
Sajnálom.
Sajnálom, ha nem jól csinálom a dolgokat.
Próbálkozom.
Nehéz megérteni téged.
Olyan jól működik ez hármunk között.
Komolyan.
Mikor értél oda?
Két-három órája.
Pillanat! És te? Milyen Lengyelország?
Nem is láttam semmit, a reptérnél szálltam meg.
Mesélj! Mi újság a házzal, amit megnéztünk?
Megnéztem még egyet, mielőtt eljöttem volna.
Ha hazaértél, megnézhetjük. Négykor jó lenne neked?
Igen, az jó.
Elnézést! Igen?
Melvil?
Tessék, drágám?
Semmi.
Semmi. Figyelj!
Mennem kell. Kezdődik a konferencia az NGO-val.
Kint vagyok, már várnak.
Jó, hagylak is.
- Na jó. - Gyere velem jövő héten!
Madridban leszek három napig. El tudsz jönni?
Úgy érzem, ezer éve nem beszélgettünk egy jót.
Mindig távol vagyunk egymástól.
Csak pár hete voltam Londonban.
Na persze. Blablabla. Szeretlek, Judith!
Megismételné a nevét, kérem?
Soriano. Margot.
Tessék?
Margot Soriano.
Megtaláltam. Egy igazolványt kérnék.
De buta vagyok! Az asztalon felejtettem.
Elnézést!
Igazolvány nélkül nem adhatom át a csomagot.
Meg is van.
Tessék!
Remek. Itt írja alá, kérem!
Rendben.
Viszlát!
VARSÓ
Így van.
Nem, ez inkább szerkesztési kérdés.
Nem, szerintem értesíteni kellene az ügyvédet,
és ha nem megy bele, keressünk valaki mást!
Elnézést, kaphatnék egy percet?
Kaphatnék egy percet? Köszönöm!
Mi a helyzet? Miért nem jössz be?
- Jól vagy? - Igen.
Alkoholt érzek rajtad.
Azt hittem, fent alszol.
Nem, konferenciahívásom van. Készülünk a jövő hétre.
Ezt be kell fejeznem.
Lent aludnék a nappaliban.
Miért?
Nem egyedül jöttem.
Számíthattál rá, hogy ez lesz.
Igen. Vagyis nem.
Nem.
De menjetek csak a hálóba! Majd én alszom idelent.
De...
Abdel, mi ez az egész?
- Semmiség. - Jó estét!
Inkább elmegyek. Ez nem jó ötlet, sajnálom.
- Ne! - De...
Ez az én házam.
Maradjatok csak!
- Mi az? - Na jó...
Ez nem megy. Ez ki?
Senki.
Tényleg nem gond.
Maradj csak!
Itt van?
- Judith! - Judith! Itt van?
Csak egy pillanat!
Rendben.
MELVIL: RÁD GONDOLOK A KIS LENGYEL HOTELEDBEN.
JÓ ÉJT! HOLNAP HÁZAT NÉZÜNK!
Anya, ezt a szobát már láttuk!
Itt ketté lehetne osztani.
Igen.
Itt az alaprajz.
Köszönjük!
Nem is csoda, hogy dühös vagyok.
Másfél éven át hetente 3-4 napot távol vagy.
Veled szeretnék lenni. Mi a következő, heti 5-6 nap?
Te is mindig távol vagy, mégsem panaszkodom.
Jó ez a mennyezet, nem? Tetszik a díszítés.
Pedig kellene.
Panaszkodj csak miatta!
Joris, ne nézz így rám!
- Nem nézek. - Azt hiszed, nem látom?
Tudom, hogy az autós dolog miatt van. Felejtsd már el!
Fel kell hívnom a jordániaiakat. Mindjárt jövök.
Addig felmegyek. Mindegy, mit gondolsz, nekem tetszik.
Bajban vagyunk, mert nagyon tetszik.
Abdel Sorianót hívta.
Hagyjon üzenetet!
Én vagyok az. Gondoltam, küldök egy puszit Ninnek fürdés előtt.
Szólj neki, hogy itt vagyok, és van valamim a számára!
Csókollak.
Mindkettőtöket.
Nagyon szeretlek titeket.
Ne rontsuk el! Ninon érdekében.
Olyan kicsi és sebezhető!
Ennyit akartam.
Csókollak.
Ja, és még valami.
Olvasnál neki esti mesét?
A kék őzikés könyvből. Imádja.
Holnap lesz a vacsora Pierre-Paulnál.
Tudod, Hélene férjénél. Remélem, nem felejtetted el! Fontos.
Köszönjük meg neki!
Ennyit akartam.
Csókollak.
Rendben, még értesítsen!
Rendben, meglesz. Köszönöm!
Peter volt az.
Azt mondja, jók a kilátások.
A napokban telefonálni fog.
Kemény ez a várakozás. Acélidegek kellenek hozzá.
Előkelő a ház. Fantasztikus a kilátás a kertre.
- Lenyűgöző. - Az.
Nos?
Nem is érdekelnek a jordániaiak?
Mi van velük? Mit kellene kérdeznem?
Nem tudom.
Nem vagy rá kíváncsi, milyen volt Varsó?
Sosem kérdezel semmit.
Azt mondtad, a reptérnél szálltál meg.
Egyébként is, kit érdekel Varsó?
Nem tudom.
Talán csak próbálkozom...
Ez biztos Peter lesz. Igen.
Máshogy nézel ki, amikor kiengeded a hajad.
Ez is a cél.
Mit gondolsz arról, amiről Londonban beszéltünk?
Miről?
Ha megkapom az állást, még többet leszek távol, felvételek, miegymás.
Nem utazhatunk el mindketten egyszerre.
Ugyanannyit leszel majd távol, mint mostanában?
- Anya, kaphatok egy kekszet? - Persze, kicsim!
Tessék!
Ha akkor jövök vissza, amikor külföldön vagy,
vagy épp indulnál, sokat lehetünk külön.
Jó lenne megkímélni ettől a gyerekeket.
Biztos meguntad már a jövés-menést.
Egyáltalán nem.
Ha el akarod ezt kerülni, elég lemondanod a munkáról.
Szerinted én csak heccből dolgozom?
Szórakozni járok konferenciákra,
pedig otthon kötögethetnék? Ugyanaz lennék?
Mi ez a szarság?
Ne légy dühös! Csak egy ötlet volt.
- Nem is tudom... - Azt látom!
- Mi ez a mérgező macsóság? - Ne forgasd ki a szavaimat!
Nemrég ajánlottak fel nekem egy hosszú távú állást.
Talán felvennének társnak. Lehet, hogy többet dolgoznék.
Joris!
Mi volt ez?
Joris, mi a baj?
Ki akarok szállni.
- Elment az eszed? - Halálra ijesztettél.
Nem akartam.
Nem akartad? Majdnem lehajtottam az útról! Őrült!
Húzódjunk le, kicsim?
Miről beszélsz?
A ház kertjében.
Amíg ott voltunk?
A jordániaiaknak telefonáltam munkaügyben.
Nem is. Azt mondtad: "Szeretlek titeket. Csókollak."
Ne butáskodj!
Utána felhívtam Madeleine-t.
A fiával, Jacobbal volt.
Ismered!
Mi az? Kémkedsz utánam?
Most már cigizel?
Furcsa, nem?
Olyan dolgokat megtudni...
amikre nem számítottál.
Nem igaz?
Mi ez az egész?
Mi ez, Joris?
Valami próbatétel? Vagy...
fenyegetni akarsz?
Hogy fogadjam ezt? Nem értem.
Fogadd úgy, ahogy akarod!
Csak furcsa hallani, hogy anyám azt mondja:
"Csókollak és szeretlek."
- Ennyi. - Te miről beszélsz?
Madeleine-nel beszéltem!
Képzelődsz.
A múltkor Terence-szel...
Nem engedtelek az autójába, de ennyi.
Nem mondtam, hogy nem találkozhattok.
Annak mi köze ehhez?
Semmi, csak...
Tudom, hogy jóban vagytok. Kedveled őt, nem?
Én is szeretek megtudni rólad dolgokat.
Azt is, amire nem számítottam.
Én is megtudok rólad dolgokat. Ez kölcsönös.
De csak telefonáltam, ennyi.
Anya!
- Igen, kicsim? - Nem tudok aludni.
Jövök.
Feküdj le!
És ne rágd magad annyit!
Szeretlek.
Lehet, hogy szeretné, hogy többet légy itt.
Úgy volt, hogy csak néhány hónapig utazgatsz.
Tudom, hogy szereted a munkádat,
de nem tudnál Franciaországban dolgozni?
Nem történhet minden úgy, ahogy te akarod!
Lehet, hogy én is szeretnék dolgokat!
Még akkor is, ha nem egyeznek azzal, amit te akarsz.
Szeretek ott dolgozni. Tetszik,
hogy elküldenek helyekre.
Nincs ehhez jogom?
De igen, és Svájcnak még volt értelme.
Legalább találkozhattál Abdellel, azt megértem.
De manapság alig járunk oda.
- És folyton máshová utazol... - Kérlek!
Ne kezdjük ezt megint!
Nincs kedvem.
Egy hete felhívott, beszéltünk egy pár percet.
Mármint Abdel.
Meglepődtem.
Tényleg? És miről beszéltetek?
Nagyon kedves volt.
Meghívott magához, ennyi.
És tudod, min lepődtem meg még jobban?
Nem.
Azt mondta, jártál nála.
Nem szóltál.
Ja, csak egy pár órára ugrottam be.
Amikor Genfbe mentem, a központi irodába.
Időnként még találkozunk.
De nekem sosem szólsz. Ez nem furcsa?
Nem tudom. Bocs, de mostanában sokat utazgattam.
Miért meséled el, hogy felhívott?
Lehet, hogy azért, hogy lássam, beszélsz-e róla.
És hogy van?
És a kicsi?
Nem tudom, nem maradtam sokat.
Nem is tudom, Abdel örült-e nekem.
Nem könnyű neki találkozni velünk. Meg kell értenünk.
Lezuhanyozom, holnap korán kezdek.
Judith hol a francban van?
Kedves öntől, de...
Vissza kell mennem. Köszönöm a cigarettát!
Van valami gond?
Nincsen.
Még van 2-3 percem.
- És ön? Itt dolgozik? - Igen.
Igen, most végeztem.
Csapjon le rám, amíg lehet!
Visszamegyek Montréalba. Magammal vigyem?
Seperc alatt megtanulja az akcentust, passzolna önhöz.
Elhiszem, de férjnél vagyok, és van egy kislányom is.
Az nem tesz semmit.
Ugyan, a férjét nagyon udvariasan el fogom páholni,
a házasságot meg a kislányt majd elintézzük!
Egyébként Georges vagyok.
Margot.
Kaphatok még egy cigarettát?
Későbbre.
- Köszönöm! - Milyen Margot?
Pol. Mint a Paul, csak O-val.
- Elnézést, rohannom kell! - Nyugodtan.
Azt hittem, már régóta ismerik egymást.
Nem, ez még új nekem.
Egyáltalán nem ismerem a művészet világát.
Jó benyomást akarok kelteni. Hogy haladok?
- Nagyszerűen. - Remek.
A feleségével csinos párost alkotnak.
- Köszönjük! - Nem vagyunk házasok, de köszönjük!
- Elnézést! - Semmi gond.
Mi újság?
Megjött Louis? Még találkozunk.
Nemsokára.
Nem mesélted, hogy felhívtad Melvilt.
Nem.
Ennyire hihetetlen?
Nem. De szólhattál volna.
- Hélene! - Georges!
Örülök, hogy látlak!
- Én is. - De rég láttalak!
- Bizony. - Gyere be! Bemutatlak.
Most már mindenki itt van. Nemsokára leülhetünk enni.
Micsoda bámulatos egybeesés!
Nem is mesélt a barátairól,
akik méghozzá az én barátaim is!
Készen áll az elpáholásra?
- Tessék? - Csak vicceltem.
Így jelentem ki lovagiasan, hogy elbűvölő a felesége.
- Köszönöm! Mit keres itt? - Ezt én is kérdezhetném, Margot!
- Szóval ön is ismeri Pierre-Pault. - Judithnak hívnak.
Akkor miért hittem Margot-nak?
Biztos rosszul hallotta.
Hélene munkatársa vagyok.
Értem. Az lehet.
Ön biztosan jobban tudja.
Ettől még bámulatos egy egybeesés.
Miért mondtad azt neki, hogy Margot-nak hívnak?
Nem tudom, miért emlékszik így. Őrült.
Gyakran csinálsz ilyet?
Abdel, az a hapsi őrült! Nem mondtam ilyet.
Vagy csak kicsúszott a számon.
De biztos, hogy nem mondtam.
Túl messzire mentél. Mégis mi jár a fejedben?
Nem mondtam ilyet.
Jöttök?
Azonnal.
Le akarok állni.
Kitálalunk Ninonnak. Hallasz?
Nem itt akarom megbeszélni.
Hogy vegyelek rá, hogy megbeszéljük?
- Ninonnak megfelel ez a helyzet. - Tessék?
Nem számít, mennyi gondot okoz.
Neked felel meg ez a helyzet! Ninonra nem is gondolsz!
De igen, folyton rá gondolok!
Kérlek!
- Sokat szenvedett. - Gyorsan felnő.
Kíváncsi lesz, nem játszhatjuk el, hogy ez így normális!
És ez ijesztő! Én ezt nem bírom tovább!
Még ma este beszélünk vele!
Nem megy.
Adj még egy kis időt!
Mennyit?
Nem tudom.
Szeretlek! Nem tudom, miért mondtam, hogy úgy hívnak!
Csak kicsúszott a számon!
Sajnálom!
Margot!
- Mutasd meg még egyszer Abdel képét! - Jó.
- Ez az. - Zseniális.
Vennél vele egy házat?
De mennyire!
Egy aprócska házat, hogy jó szorosan összebújjunk.
Megnéztünk egy szépet. Négyszobás...
Kérem szépen!
Az áramszünet miatt nem tudom beolvasni.
Megbízom benned.
Margot, meghosszabbítottam a kártyádat, amíg még volt áram!
- Köszönöm! - Láttam, hogy lejárt a személyid.
Tessék?
Tényleg.
Hogy repül az idő!
Martine-nal már mondtuk, csináljatok kistestvért Ninonnak!
Elrepül fölöttetek az idő!
Martina odavolt érted. Elkérte a számodat.
Miután elmentél, azt hajtogatta: "Margot, Margot..."
Kurthöz jöttem.
Már jártam itt.
Túl korai volt a lejárati dátum.
Szia!
Örülök, hogy látlak.
Csak egy hónapja van meg, és le is járt.
Úgy akartam intézni, hogy visszagyere.
Általában öt évet írok rá.
Láttam, hogy nem figyelsz.
Szóval itt vagy. Ez jó.
500 frankért hosszabb időre számítottam.
- Nem fizetek havonta. - Nem is kértem.
- Megiszol valamit? - Nincs időm.
Csak a papírjaimat akarom. Most mennyibe fog kerülni?
Miért beszélsz így velem?
Én kedves voltam, de te mellőzöl.
Az nem kedves, hogy kényszerített, hogy visszajöjjek.
Nem akarom jobban megismerni.
Azért csináltam így, hogy hamar visszagyere.
Szerinted másokkal is így bánok?
Nem hiszem, de sietek!
Árulja el, mennyi lesz,
- és tudjuk le! - "Mennyi lesz!" Téged csak ez izgat.
Szerinted ez nem romantikus?
Kár.
Nem érzem jól magam.
Szóval a múltkor kitalálta,
és korai dátumot írt rá, hogy visszajöjjek?
Szép nő vagy.
Hamis papírokat akartál, izgalmasnak találtam.
Hogy egy ilyen nő beállít ide.
Aki parfümöt használ,
repülővel utazik, színházba jár,
és úgy tesz, mintha nem félne.
Pedig fél.
Izgalmas.
Kicserélem a személyidet.
De csak egy pillanatra...
Szeretném, hogy lásd,
hogy én is ember vagyok, nem csak egy hapsi.
Egy ember, aki itt áll előtted.
És rád néz.
Van egy kis folt a szemén. Szép.
Ez elég is. Szuper.
Egy folt a szememen.
Legalább észrevettél. Elégedett vagyok.
Tudom, hogy nem is vágyhatok egy ilyen nőre.
Csak látni akartalak.
Hogyhogy egy ilyen nőre?
Nem vagyok őrült.
Az igazolvány csak...
olyasmi, amitől jobban érzem magam.
- Tudom, mit csinálok. - Nem kérdeztem.
Pár nap múlva gyere be a személyidért!
Kérdezhetek még valamit?
Miért Margot?
Nem passzol hozzád.
Miért nem...
Azra? Vagy nem is tudom.
Dafina.
A Dafina szép név, nem?
Más férfiak meghívnak vacsorázni.
Én elérem, hogy az légy, aki lenni akarsz.
Bocs, hogy késtem! Hoztam egy csomó mindent.
Itt is van!
Akire mindig várni kell.
Mit csináltok itt?
Meglátogatjuk az unokánkat,
és megismerjük Christine-t.
Meglepődtél.
- Köszönhetnél is. - Sajnálom.
Szia, Ninon! Szia, anya!
Hogy vagytok?
Abdel nem szólt? Nem azért jöttél?
De igen.
Ő mondta, hogy ugorjak be, mert jöttök.
Bizony.
Nem tűnsz valami boldognak.
Kellemetlen helyzetbe hozol. Mint mindig.
- Mikor érkeztél? - Csak...
Csak most értem ide.
Hogy vagytok? Fárasztó volt az út?
Nem, nem volt hosszú.
Most nem foglalkozunk a fáradtsággal.
Ideje volt, hogy végre mi jöjjünk ide.
Bár...
megint ebben a házban lenni...
nehéz, mint mindig.
Miért nem figyelmeztettél?
Te voltál?
- Te hívtad ide őket? - Igen.
Ti mióta nem találkoztatok?
- Hát... - Mióta is?
Nem tudom, néhány hónapja.
Nagyjából. Nem tudom.
- Kevesebb. - Összefutottunk.
Kevesebb. Találkoztunk néhányszor.
Tényleg? Nem is mesélted.
Felhívtam, hogy meséljek neki Christine-ről.
Beszéltünk egy kicsit.
Pár hónap után biztos alig ismered meg Nint.
- Olyan gyorsan nő! - Tényleg gyorsan.
Hihetetlen.
Hadd segítsek!
Átveszem.
Hoztam süteményt.
Ide tegyem?
- Igen. - Rendben.
Van esetleg még egy tálcájuk?
Egy kicsivel nagyobb?
Még nem tudja, mit hol talál a szekrényekben.
Nem.
Teljesen érthető.
Hadd dolgozzanak a férfiak is! Tanulják meg ők!
Tudja, ez nem valami könnyű nekünk,
de nagyon örülünk, hogy találkoztunk.
Hogy megismertük, Christine.
És hogy Abdel nincs egyedül.
Köszönöm!
Kérsz egy süteményt, Ninouche?
Félsz?
Én nem vagyok idegen.
Nem kell félned.
Gyere ide, Ninon!
Gyere csak, kicsim!
Hadd csináljam!
Szóval... néhány napra jöttél a városba?
Vagy csak egy napra?
Nem Lengyelországban voltál?
Azt hiszem, fáradt.
Nem, még korán van.
Gyere csak!
Nem kellene lefeküdnie?
Még ébren maradhat egy kicsit.
Ne parancsolgass!
Elvégre nem te vagy az anyukája!
Időt akarok tölteni az unokámmal.
Miért kell közbelépned?
Nos, Abdel, szerintem...
mindenki elfáradt.
Igen.
Gyere csak!
A hálóban fognak aludni.
- Mindent előkészítettem. - Ti meglesztek?
Persze, a kanapén alszunk.
- Biztos? - Biztos.
Anya!
Gyere csak!
Anya!
- Ne mondd ezt! - Anya!
Anya!
- Ez a gyerek össze van zavarodva! - Anya!
- Nem bírom hallgatni.
- Anya! - Hagyd abba!
Nem bírom!
- Hagyd abba! - Anya!
- Nem bírom! - Anya!
- Nem bírom! - Jude!
- Munkába kell mennem. - Anya!
- Kedvesem! - Visszajövök, kicsim!
Judith, várj!
- Apa, holnap dolgozom! Mennem kell. - Anya!
- Francis, csinálj valamit! - Anya!
- Hallgattasd el, kérlek! - Anya!
Abdel Sorianót hívta.
Hagyjon üzenetet!
- Jó estét! - Jó estét!
- Az iratait kérném. - Elnézést, túl gyorsan mentem!
A jármű iratait és egy személyi igazolványt kérnék.
Uram, nem...
Nincs nálam a táskám, uram!
Nincsenek nálam iratok.
Összevesztem a férjemmel, és eljöttem.
Van bármilyen dokumentum, amin szerepel a neve?
Nincs, uram!
Ott látok egy igazolványt.
Az csak a könyvtári belépőm.
Az is jó lesz.
Margot Soriano.
A jármű az ön nevén van?
Csak egy pillanat!
Ez a személy, Margot Soriano, közel három éve meghalt, asszonyom!
Szálljon ki a járműből, kérem!
Szálljon ki a járműből, asszonyom!
Semmi gond.
Büntessen meg, ha akar!
Itt nem egy bírságról van szó, asszonyom!
Egyszerű a kérdésem.
Fel tud-e mutatni vagy sem
egy érvényes személyi igazolványt 48 órán belül?
Továbbá miért adott át egy rendőrnek
egy más névre szóló igazolványt?
Csak ennyit kérdeztem.
Ez az első alkalom, hogy hamis iratokat mutatott fel?
A rendőr vette el az igazolványt.
Csinált már ilyet?
Van más ilyen irata?
Figyeljen, nem fogom őrizetbe venni! Nem fogom bezárni
gyorshajtásért és egy könyvtári belépőért.
De beszélnie kell egy pszichológussal.
Nem normális, hogy olyan személynek adja ki magát,
aki három éve meghalt, amikor a nevét kérdezik.
Megértette?
Kit hívjak fel, hogy önért jöjjön?
Senkit.
Elmegyek egyedül. Ne hívjon fel senkit, kérem!
Asszonyom! Hagyja abba a remegést!
Értse meg, hogy labilisnak tűnik!
Nem hagyhatom elmenni. Ilyen állapotban nem vezethet.
Ne érjenek hozzám!
Senki se érjen hozzám!
Engedjenek el!
- Uram, kérem! - Engedjenek!
Összetévesztettem a belépőket. Sajnálom.
Nagyon hasonlítottunk, közel egyidősek voltunk.
Hét évvel idősebb a húgánál, asszonyom!
Hét évvel.
Kemény estém volt, de nincsenek problémáim.
Van egy házam, munkahelyem...
Csak haza akarok menni.
Itt él?
Igen.
Vagyis nem, Franciaországban.
Itt él vagy Franciaországban? Azért nem mindegy.
Amikor azt mondja, haza akar menni...
Ma este el akar menni Franciaországba?
Nem. Kiveszek egy hotelszobát.
Szóval nem itt van az otthona.
Mi a keresztneve, asszonyom?
Ez egy egyszerű kérdés.
Judith.
Judith Fauvet.
1977. január 12-én születtem,
és Melvil Fauvet felesége vagyok július 24-e óta...
2006 óta.
És haza szeretnék menni, kérem!
El tudná ismételni ezeket az adatokat?
- A neve? - Judith Fauvet.
1977. január 12-én születtem,
és Melvil Fauvet felesége vagyok...
július 24-e óta...
2006 óta.
Judith!
Sajnálom.
Nem akartam megmozdulni, nehogy felébresszem, és elaludtam.
Sokat sírt?
Nem szereti, ha ön nincs mellette.
Most jobban van.
Végül elaludt. Sikerült mindent elintéznie?
Nem.
Ahogy kiléptem az ajtón, elfelejtettem, mit akartam csinálni.
Itt voltam.
Végig az utcában voltam.
Az ő parfümjét használja?
Bocsánat.
Semmi gond.
A fürdőben takarítottam, és...
Nem is tudom, az illata...
Nin jobban érezte magát tőle.
Értem.
Nem végeztem minden dobozzal.
Kettőt elvittem az Üdvhadsereghez, de még van egy pár.
És van egy napszemüveg. Nem tudom, mit szeretne vele.
Maradhatok pár napig, beszélek Melvillel.
Ne!
Nem az ön dolga, elintézem.
Nem utazgathat folyton ide meg vissza Franciaországba.
Nem gond.
Jól kijövünk, nem?
Jót tesz nekem a jelenléte.
Egy ideig sikerül elfelejteni...
És nem értek a kicsihez.
Veled... Önnel, elnézést!
Sokkal könnyebb. Tegezhetem, ugye?
- Persze. - Ennyi idő után...
Arra gondoltam...
A cégnek van itt egy irodája.
Egyszer eljöttem egy konferenciára, emlékszel?
Igen.
És arra gondoltam, miért is ne? Egy darabig...
Megkérdezhetem tőlük.
Igen...
Ne!
Abdel, ne!
Képtelenség ez az egész.
Gyorshajtásért! Nevetséges.
Sajnálom, hogy megzavartalak.
- A rendőrség mondott valamit? - Nem.
- Anyának szóltál? - Nem, ne aggódj!
Kitaláltam valamit. Nem akartam, hogy aggódjon.
Főleg egy ilyen apróság miatt.
Tegnap este elég fáradt voltam, de most...
jobban vagyok.
Holnap Frankfurtba kell mennem.
Elnézést kérnék Abdeltől, és adnék egy puszit Ninnek.
- Biztos összezavarodott. - Arra semmi szükség.
Most haza fogsz menni.
Vettem jegyet reggel kilencre.
Megígértem, hogy elviszlek a pályaudvarra. Anyád az autóban vár.
Tessék?
Tudtad, hogy a férjed megkapta az állást?
Biztos szólt már.
Igen, persze.
Biztosítottam róla, hogy felteszlek a vonatra.
- Beszéltél vele? - Judith!
Elküldte üzenetben élete legnagyobb hírét,
és te egész éjjel nem hívtad fel!
Mindenkit felhívott, teljesen bepánikolt!
Mondtam neki, hogy rosszul érezted magad.
Úgy tűnt, nem tudja, hogy itt vagy velünk.
Amikor elmentél,
Ninon azt kérte, hogy te fektesd le.
Azt mondta, esténként mesét olvasol neki.
Rengeteget sírt.
Téged akart.
Mindvégig azt ismételgette, hogy "anya".
Tessék!
Azt akartam, hogy tudd. Anyád nem bírta.
Nem bírta hallgatni.
Figyelj!
Bármi is ez az egész, nem az én dolgom.
Te csak tetted, amit kellett,
amikor Margot...
Senki sem tett ilyen sokat Abdelért és a kicsiért,
senki. De most már eleget tettél.
Le kell állnod.
Hagyd őket békén!
De...
Csak évente egyszer-kétszer voltam náluk.
- Nem... - Jude, nem érted?
Láttam, hogy van kulcsod Abdelhez,
és ott voltak a dolgaid.
Úgyhogy... menj haza!
Menj vissza a férjedhez! Légy boldog!
Ez ugyanis
egy nagyon boldog pillanat a számára.
De...
Nem pusziltam meg Nint. Nem hagyhatom ott!
Jude!
Nem leszünk ott az ünnepségen, holnap visszamegyünk.
Üdvözöljük Melvilt.
És gratulálunk.
Gyere, bemutatlak az úrnak! Remek karmester. Ő a fiam, Victor.
Szervusz! Örvendek. Hogy vagy?
Lenyűgöző egy ekkora zenekart vezetni.
Igen, az.
És a mai nap...
Nemzetközi turnékra megyünk,
utazgatunk, lemezeket veszünk fel, amiket senki sem vesz meg.
- De örülünk. - Nagyon örülünk.
Köszönjük mindenkinek! Úgy érzem...
Őszinte leszek, alig állok a lábamon.
Ez lenyűgöző, komolyan.
Nem az, hogy alig áll a lábán.
Nagyon örülök. Gratulálok!
Köszönöm!
Csak el akartam mondani,
hogy láttam Melvilt élőben Lyonban,
- és nagyszerű volt. - Elnézést, mindjárt jövök!
Jól színészkedsz, mi?
- Tessék? - Mint mondtam, jól színészkedsz.
Úgy tűnik, mintha örülnél apának.
Tényleg örülök! Miről beszélsz?
Nem is jártál Lengyelországban.
Azt mondod, bízzak benned, pedig átversz.
Sosem voltál sem Németországban, sem Olaszországban.
Az egész baromság.
Kicsit szédülök...
Hagyd abba! Ez csak színjáték!
Mi történt?
Jo, mi történt?
Fogd ezt meg!
Judith!
Mi a baj? Mi történt?
Alacsony a vérnyomásom.
Megkaphatnám a gyógyszeremet a táskámból?
Milyen gyógyszert? Mi ez az alacsony vérnyomás?
Annyira szeretlek!
Tessék?
Mit mondtál?
Megőrültem, és ez ijesztő!
Ne mondd ezt!
Engem be kellene zárni!
Hagyd abba, kérlek!
Vegyél egy mély levegőt! Itt vagyok, semmi baj.
Bár olyan lennék, mint te! Egy szikla!
Nagyon szeretlek!
Úgy szeretlek!
Itt vagy?
Elmegyek.
Nem bírok maradni. Megyek.
Elmegyek.
Maradj velem, kérlek!
Szükségem van rád.
Megismertem valakit.
Megtörténik az ilyesmi.
Boldog vagyok.
Judith, higgadj le, kérlek!
Mi volt ez a rosszullét?
- Miért nem szóltál? - Ne mondd, hogy nem vetted észre!
Nem!
Boldog vagyok, csak erre tudok gondolni.
Mindjárt felrobban a szívem! Ne mondd, hogy nem vetted észre!
Nem is lehetnék boldogabb!
És te arra kérsz, hogy maradjak!
Sanghaj és New York után sem látsz még semmit.
A feleséged vagyok!
Hoteleket és reptereket találok ki neked!
Konferenciákról mesélek, elmegyek, visszajövök.
Azt mondom, nem jöhetsz el.
Hogy nem hívhatod fel a munkatársaimat, nem jöhetsz velem.
És nem vetted észre? Ugyan már!
Azt hittem, majd egyszer visszajössz.
Nem értettem. Most sem értem,
- miért nem jöttél vissza. - Vissza? Hová?
Mert úgy érzem...
Kizárt, hogy átéreznéd.
Óriási.
És...
Abdel szerint megszeretted a kicsit.
Ne érj hozzám! Senki se érjen hozzám!
Senki se érjen hozzám! Elég!
Jó estét, Judith! Philip Collins vagyok.
Ne jöjjön be hétfőn!
A viselkedését újabban egyáltalán nem jellemzi az elkötelezettség,
amit a Collins és Társainál elvárunk.
A fizetését szokás szerint hónap végén megkapja.
Sajnálom, hogy így végződik a dolog, de nem hagy más választást. Viszlát!
Jó estét, Judith! Philip Collins vagyok.
Ne jöjjön be...
Elvihetem iskolába, ha akarod.
Mit csinálsz?
Judith, áll le kérlek!
Állj le! Azonnal!
Azt mondtam neki, hogy vele maradok.
Én folyton vele vagyok!
- Nem akarlak bántani. - Akkor ne bánts!
Szakemberhez kellene menned.
Segítségre van szükséged.
Majd én elpakolok.
Megőrjítesz! Megértetted?
Én őrjítelek meg?
Igen!
Hogy tehetsz ilyet velem?
Hogy teheted?
Te szigeteltél el minket a világtól!
Te voltál! Én ide jöttem, hogy segítsek!
Kihasználtál! Azt mondtad, maradjak!
"Szólj Melvilnek, hogy többet dolgozol,"
"hogy Német- vagy Spanyolországba mész!"
Én meg megtettem!
Kihasználtál! Ennyi az egész!
Meg se szólalj!
Nem látod, mit csinálsz?
Áltatod magad.
Megijesztesz. Jude, folyton hazudsz mindenkinek!
De szeretlek!
Szeretlek!
Most mit csináljak?
Szeretlek titeket.
Jude, nekem meghalt a feleségem!
A nő, akit szerettem. Érted?
Tudom, mit mondtam, és mit csináltam.
Csak tovább akartam lépni. Ami köztünk történt...
Eltévedtem. Segítségre volt szükségem.
Nem volt semmi! Nem jelentett semmit!
Csak...
Ne, Jude!
- Hagyj békén! - Bocsáss meg!
Ninon, menj fel!
Jude, ne haragudj!
Sokat jelentett nekem.
Nem gondoltam komolyan, jó?
Hagyj békén!
Jude, nagyon sajnálom!
Hagyj békén!
Tudtam, hogy hazudsz Melvilnek.
Tudom, hogy az én hibám.
- Sajnálom! - De...
Ne érj hozzám!
Hagyj békén!
Nyugodj meg!
- Nin! Segíts, sír! - Higgadj le!
- Nyugodj meg! - Sír! Hagyjál!
Nin, menj innen!
Te megőrültél! Hagyj békén!
Te beteg vagy!
- Semmi baj, ülj a kanapéra! - Nin!
- Menj csak! - Nin!
- Engedj oda! Megütötte magát! - Higgadj le!
- Megütötte magát! - Jude!
- Hívok segítséget. - Engedj el!
Ne! Nin!
Ne! Hagyjál!
Nyisd ki!
Hagyj békén!
- A segélyhívót tárcsázta.. - Egy nőnek idegösszeomlása van.
Megadná a címet?
Ninon!
Kicsim!
Állj meg! Ne haragudj!
Az istenit, ez mit csinál?
Félre az útból!
Álljatok félre!
Nem lesz semmi baj, kicsim!
Nem lesz semmi baj.
Semmi baj.
A nevét, asszonyom!
Van igazolványa?
Készpénzben fizetek.
Kérnék egy igazolványt, asszonyom!
Duplán fizetek.
- 234-es szoba. - Köszönöm!
Ninon, várnál egy pillanatot?
Ne vizezzük be a hajadat!
- Nem akarom! - Ne, Nin!
Feküdj le, kicsim, kérlek!
Késő van.
Nem hallod, Nin?
Elég! Fejezd be, Nin!
Olvassak a kék őzikéről?
Ne!
Aludj, kicsikém!
Elég lesz!
Igen. Collins, két L-lel.
- Madeleine. - Rendben.
Elnézést, visszahívhatom?
Kicsim!
Tedd fel a kapucnidat, ahogy kértem!
Anya mindig velem lesz.
- Tetszik, amikor mosolyogsz, drágám! - Hová megyünk?
Együtt maradunk, ne félj!
Anyával egész életünkben együtt leszünk!
Anya mindig velem lesz!
- Mindig velem lesz! - Mi a baj, Nin?
Anya mindig velem lesz.
Egész életünkben együtt leszünk.
Te vagy az anyukám!
- Egész életünkben együtt leszünk! - Nin, nyugodj le!
Te vagy az anyukám!
Nin, kérlek...
Ne! Ne mozgolódj! Veszélyes!
Te vagy az anyukám!
Anya mindig velem lesz.
Mi a baj, édesem?
Gyere, sétáljunk egy kicsit!
- Az anyukámat akarom! - Kicsim, nyugodj meg!
- Maradj csendben! - Engedj el!
- Maradj csendben! - Nem!
- Engedj el! - Mi a baj?
- Anyát akarom! - Miért mondod ezt?
Engedj el!
Megnézzük az állatokat?
- Gyere! Nem akarod látni őket? - Nem!
Nézzük meg az állatokat, kicsim! Gyere!
- Nem akarod látni a kék őzikét? - Nem.
- Gyere! - Nem!
- Ninon! Ne! - Engedj el!
- El akarok menni! - Kicsim!
- Mi a baj? Gyere! - Engedj el!
Itt vagyok!
Mi a baj?
Nem vagy az anyukám!
- Nem vagy az anyukám! - Az anyukád vagyok!
Nem vagy az anyukám!
Menj el!
Nem vagy az anyukám!
Az anyukámat akarom!
Sajnálom!
Anyukád már nincs itt.
Balesete volt, amikor kicsi voltál.
Elájult, és beütötte a fejét.
Bocsáss meg!
Vége van. Menjünk!
Igen, a közelben vagyok.
Drágám, csak annyit akartam...
Nem jössz vissza?
Nem.
Egy szörnyeteg lettem.
Nem félek.
Mindennap gondolni fogok rád és az öcsédre.
Majd egyszer visszajövök.
És együtt leszünk.
Nem tudom, mikor.
Nagyon szeretlek, kicsim!
Puszilom az öcsédet! És szeretem.
Jól vagy?
Te beteg vagy! Teljesen elment az eszed!
Jól van.
Közveszélyes vagy!
Annyira féltem!
Mindvégig tudta.
Mindent tud.
Engedj el!
Kérlek!
Végre egyedül vagy?
Igen.
És a lányod?
Jól vagy?
Jól.
Biztos?
Nem.
Tessék!
Két L-lel.
Még mindig nem ez a legjobb név, de...
Elvigyelek valahová?
Ebben az életben nem.
Köszönöm!
MADELEINE COLLINS
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno