Joker în...
„Eu şi umbra mea”
Joker ! Joker ! Joker !
Şi acum hai să n-o mai lungim... Joker !
De ce are nevoie lumea, acum
De dragoste, dulce dragoste
Este singurul lucru
Din care este atât de puţin
De ce are nevoie lumea, acum
De dragoste, dulce dragoste
Nu, nu doar pentru unii Ci pentru oricine
Mie îmi spui.
Dumnezeule, nu ne mai trebuie Încă un munte
Sunt destui munţi şi dealuri
De urcat
Sunt destule oceane şi râuri
De trecut
Sunt destule până la sfârşitul lumii.
De ce are nevoie lumea
De dragoste, dulce dragoste
Este singurul lucru din care
- E prea puţin - E prea puţin
De ce are nevoie lumea De dragoste, dulce dragoste
Cioc, cioc.
'Neaţa, domnule.
Nu se întrevede una bună.
Deşteptarea !
Haideţi să mergem, ridică-te.
Să mergem băieţi. Hai să punem lucrurile în mişcare.
Haide ! Haide !
Haide, dă-te jos din pat.
Să mergem, ridică-te.
Să faci dracului ordine.
Hei, Jackie, am nevoie de ajutor.
Pune nişte haine pe tine.
Diaz, ce mama dracului ?
Azi ai un banc pentru mine ?
Mişcă !
În regulă, hai, să mergem băieţi.
Mişcaţi-vă dracului curul. Mişcaţi-vă.
Nu-mi pune răbdarea la încercare, Walters.
Haideţi, băieţi.
Puneţi-l la podea.
Mişcă-ţi dracului curul, Bullock.
Hai sictir !
Ieşi dracului din celula mea.
Lasă-mă în pace.
Hei Arthur, azi te mai simţi nebun sau nu ?
Azi nu vreau să ies.
Scoateţi-l dracului în curte.
Azi nu vreau să ies.
Te aşteaptă o zi mare, astăzi. Ar fi bine să afişezi o faţă veselă.
Ia dracului mâna de pe mine.
Hai să nu mai repetăm figura asta, Beanie.
Gura !
Hai să mergem, Arthur.
Ei haide, Fleck.
N-aş vrea ca avocata aia dichisită să dea vina pe mine că ai întârziat.
Ea ştie ce mult mă îndrăgeşti tu, nu-i aşa ?
Hei Fleck, azi ai un banc pentru noi ?
Da, a trecut ceva vreme, nu-i aşa ?
Mişcă.
Mergi în rând.
Să mergem !
Treci înapoi al naibii tu, Ken.
Du-te, în faţa rândului.
Fleck. Fleck este următorul, draga mea.
Hei, stai la rând.
Da, l-ai auzit.
Hei, hei, hei, treci înapoi.
Ciudatul ăla, m-a muşcat !
Treci.
De când a venit aici băiatul ăsta zambeşte-ntruna.
Şi astăzi, aşa din senin l-a muşcat pe Moran ?
Asta pentru că nimeni nu-l place pe Moran.
El a fost închis în Gotham State vreo 8 ani
înainte să ajungă aici, şi doar numai pentru o perioadă.
Hei Fleck, azi ai un banc pentru noi ?
L-am întrebat eu, deja.
Am eu, un banc pentru tine.
Câinele unui tip a murit, da ? Şi el chiar îşi adora câinele.
Aşa că, se duce la biserică, şi-l întreabă pe Părintele Mulcahy
dacă îi poate face o slujbă pentru câine. Da ?
Şi Mulcahy îi spune: Nu. „Îmi pare rău fiule,
nu putem ţine o slujbă pentru un animal în biserica noastră.
Dar, pun pariu că dacă mergi
- la un veterinar în oraş..." - Futu-i.
"ar putea ca el să o facă. Înţelegi ?"
La dracu, Arthur.
Aşa că tipul spune: "Mulţumesc mult, Părinte."
Şi mai adaugă: "Credeţi că două miare
ar ajunge pentru slujbă ?"
Părintele Mulcahy îl priveşte...
"De ce nu mi-ai spus că, câinele era catolic ?"
Ia şi spală-te.
Îţi place ăla, Arthur ?
Să mergem.
"De ce nu mi-ai spus că, câinele era catolic ?"
Joker: Nebunie în doi
Priveşte în jur, Arthur.
Aşa trăieşte cealaltă jumătate a celorlalţi.
Putea fi totul al tău dacă nu ai fi ucis 5 oameni.
Unul este în direct la televiziunea naţională.
Când terminaţi povestea pământească...
Ce mă-sa e rahatul ăsta ?
Te vei alătura bucuriei lor
Cercul fi-va continuu
Mişcă-te ? Idiotule.
Hei !
Haide. Nebunul naibii.
Iisuse Hristoase, n-aţi putut să-i daţi o umbrelă ?
Ei haide, doamnă consilier,
ştii că nu le putem da acestor băieţi umbrele.
E spre binele lor.
Mai lăsiţi-mă cu rahatul vostru. E ud leoarcă.
Ei bine, astea sunt regulile, doamnă consilier,
dar le voi încălca dacă îmi cereţi.
Pun pariu că ai face-o.
Cu plăcere, apropo,
pentru că ţi-au făcut toaleta.
Stai jos.
Aici, Arthur.
Astăzi ne întâlnim cu doctorul Beatty.
Îţi aminteşti de ea ?
Ea te va înregistra de data asta,
ca să o putem folosi la audierea ta de competenţe săptămâna viitoare.
Şi dacă te găsesc competent,
şi o vor face, mereu e aşa,
apoi mergem la proces.
Trebuie să ajungi într-un spital cu medici competenţi.
Nu în acest Departament de corecţie de rahat cu bătăuşii ăia.
Doctorul Beatty crede că ceea ce ţi s-a întâmplat în copilărie,
a provocat o scindare...
o fragmentare în tine...
care te ajuta să faci faţa durerii tale.
Ea crede că în interiorul tău se mai află un fel de „altă persoană”.
Şi acea persoană e cea care a comis acele crime.
Înţelegi ce înseamnă asta, Arthur ?
Îţi voi pune câteva întrebări astăzi, Arthur, bine ?
Poate că nu-ţi aminteşti anumite lucruri ?
Sau eşti confuz în legătură cu ce ai făcut ?
Sunt aici să te ajut în încercarea de a lămuri ce s-a întâmplat.
Arthur, nu sunt aici doar ca să te ajut cu apărarea.
Sunt aici pentru tine.
Dar, pentru ca eu ca să-mi fac treaba,
tu trebuie să fii sincer cu mine.
Are logică ?
Îmi puteţi da o ţigară ?
Desigur că da.
Să începem cu primul incident, bine ?
Cei trei bărbaţi care te-au abordat în metrou, care te-au agresat,
se pare că ei au declanşat ceva dureros ?
Din trecutul tău ? Din copilăria ta ?
Îţi aminteşti ceva din ce s-a întâmplat ?
Ai... leşinat ?
Ai văzut nişte lumini puternice ?
Bine.
Dar cu Murray Franklin ?
Ce anume îţi aminteşti din acea seară ?
Muzica.
Asta e bine. Arthur, asta e bine.
Pot să-ţi spun ce îmi amintesc eu din acea seară ?
Îmi amintesc că ai ieşit îmbrăcat în Joker.
Şi îmi amintesc că Joker dansa pe muzica aceea.
Nu ?
Mi-a plăcut foarte mult trupa lui.
Eu şi mama mea obişnuiam să ne uităm împreună la emisiune.
Ei îi plăcea cumva de Murray Franklin ?
„Ce fain este.
Uită-te ce dinţi albi şi strălucitori are."
Asta e vocea mamei tale ?
O auzi adesea în capul tău ?
Mai tot timpul.
S-a schimbat ceva după ce ea a murit ?
Ce vrei să spui ?
Ţie...
acestei părţi din tine...
Joker...
i s-a mai ameliorat asta, după ce ea a murit ?
Aţi locuit împreună, nu-i aşa ? Într-un apartament cu un singur dormitor ?
Poate ar fi mai bine să vorbesc cu Joker despre asta.
Ar vrea el să vorbească cu mine ?
Hei Arthur.
Arthur.
Adică, ar face orice. Orice.
Gardenii au zis că ai vreat să-mi arăţi cum să sărut.
Dar tot ei au spus că Joker este un pupăcios adevărat.
Nimeni nu m-a mai sărutat.
Pe 20 de parai că el se sufocă.
Poftim.
Ricky nu va şti ce l-a lovit.
Nu a ezitat.
Da, da.
E parcă...
Trebuie să fiu sincer cu tine, Arthur.
Nu te-am crezut disponibil într-o idilă fără speranţă.
Îmi dai o ţigară ?
De ce nu.
Nu, nu, nu. Ce vrei să faci ?
Nu primeşte o ţigară decât dacă nu spune un banc.
Nu, haide. Încă ne face să râdem, nu-i aşa ?
Abia.
Hei.
Îţi aduci aminte de muzica aia clasică pe care am văzut-o ?
Alaltăieri ? La B Ward ?
Ţi-aduci aminte, cântecele alea ?
Te bag înăuntru. Mergem săptămâna viitoare.
Aiurea.
- Pe naiba o să faci tu asta ? - Nu, nu.
M-am dus şi l-am văzut pe Kellerman, şi i-am spus...
ai cântat bine. O meriţi.
La ce naiba se gândeşte ?
Da.
El ştie că poate obţine calificative bune pentru asta.
În plus, i-am spus că aş merge alături de el.
Oo, asta este.
Asta explică multe.
Numără ! Să mergem.
Aliniaţi-vă câte doi.
Ricky. Haide, Romeo, alinierea.
Să mergem. Câte doi. Aliniaţi-vă câte doi.
Haide, să mergem.
Tu vorbeşti serios ?
Vorbesc serios.
Jur pe Biblie.
Nu a fost greu de acceptat.
De când au făcut acel film TV despre tine,
toată lumea încă se gândeşte că eşti o vedetă.
Tu ce zici, Arthur ?
Te mai crezi a fi o vedetă ?
Pun pariu că da, nu-i aşa ?
Bine, Arthur.
Haide, să mergem.
Ridică-te din pat.
Anderson, haide, hai să mergem.
Clifford, ce naiba.
Să mergem, băieţi, începe spectacolul.
Deşteptarea !
- Mişcă-te. Să mergem. - Scoală-te.
Hei, haide. Să mergem.
Uită-te la tine, Arthur.
Ca ieşit dintr-o ţeavă de tun în dimineaţa asta.
Bine, mişcaţi-vă !
Sper că mă vor lăsa să cânt.
Când sfinţii mărşăluiesc
Vreau să particip
Când sfinţii mărşăluiesc
Soarele străluceşte Hai fii fericit
Domnul aşteaptă să te ia de mână
Cântă aleluia
Hai fii fericit...
Opriţi-vă, staţi. Staţi...
Grup, vreau să-i urăm bun venit lui Arthur Fleck.
Acum, ştiu că pare ciudat să avem un deţinut de la E Ward aici,
dar am fost asigurat că e un pacient model, inofensiv.
Ştiu că poate sună ciudat, domnule Fleck, e un mediu nou.
Vez tui, noi folosim muzica în această clasă pentru a ne întregi,
a ne echilibra forţele conflictuale...
fracturile din interiorul nostru.
Tot ce-ţi cer este să cânţi,
dacă şi când eşti pregătit să cânţi.
Bine, hai să mergem.
Uită de necazurile Haide, fii fericit
Mai bine şi lasă grijile departe
Cântă aleluia Haide, fii fericit
Ce zici de asta ? Încearcă asta.
Nu, nu, nu, chiar nu pot. Uite ce-i, nu ştiu.
Bine.
Ăsta.
Chiar tu eşti ?
- Da, da, da. - Da ? Grozav.
O să încerc. Da, da, C.
Ţin lumea de o sfoară Stănd pe un curcubeu.
Excelent. Asta este.
Ţin sfoara în jurul degetului meu
Ce lume, ce viaţă, Sunt îndrăgostit
Eu mă numesc Lee.
Salut.
Eu sunt Arthur.
Ştiu.
Ştiu un cântec pe care îl cânt
Pot să opresc ploaia
Deci, ce face un tip drăguţ ca tine într-un astfel de loc ?
Am ucis 5 oameni.
Pe unul în direct la televiziunea naţională.
Şi tu ?
Am dat foc blocului de apartamente al părinţilor mei.
De fapt... erau 6.
Nimeni nu ştie, dar mi-am ucis şi mama.
A trebuit să fac asta.
Mama m-a instituţionalizat.
Ea spune că sunt psihopată.
Ştii ce, cred că am vizionat acel film la tv
pe care l-au făcut despre tine, de vreo 20 de ori.
Da. A fost bun ?
Pe mine nu mă lasă să-l văd.
A fost bun.
Chiar foarte bun.
Am crescut în acelaşi cartier.
Eu şi prietenii mei obişnuiam să urcăm pe scările acelea
de la şcoală în fiecare zi.
Părinţilor mei nu le-a păsat de mine.
Tatăl meu m-a bătut de m-a rupt.
Şi odată, ghici ce ?
„Cioc, cioc”.
„Îmi pare rău, puştoaico, tatăl tău a murit într-un accident auto.”
Îmi pare rău. Nu e amuzant.
De m-ar vedea acum prietenii aceia.
Când l-am văzut prima dată pe Joker,
când te-am văzut la Murray Franklin,
la care mereu mă uitam, şi atunci m-am gândit,
„Sper că acestui tip îi zboară creierii.”
Şi apoi ai făcut-o.
Şi măcar o dată în viaţa mea, nu m-am mai simţit singură.
Uită de necazuri Haide, fii fericit
Mai bine ai lăsa toate grijile deoparte
Cântă aleluia Hai, fii fericit
Pregăteşte-te pentru ziua judecăţii
Soarele străluceşte Haide, fii fericit
Domnul aşteaptă să te ia de mână
Cântă aleluia Hai, fii fericit
Hei, Jackie.
Vrei să ştii ce regret cel mai mult
de la emisiunea lui Murray Franklin ?
Ce anume ?
Că nu am tras mai întâi şi apoi să-l las să-mi pună întrebări.
Asta e o glumă, Arthur ?
Da.
Trebuia ca tu doar să fii ceva mai de modă veche.
Mulţumesc, amice.
Hai să-ţi dăm medicamentele.
Nevinovat pe motiv de nebunie e lipsit de logică în acest caz.
A ucis 5 oameni nevinovaţi.
- Actele sale depravate de violenţă... - Hei, Fleck.
- Eşti la ştiri. - ... admirate de adepţii săi,
nu numai în oraşul nostru, ci în toată ţara.
Vandalism, incendiere...
Judecătorul spune că eşti apt să fii judecat.
La naiba de nu ştiam asta.
Şi oamenii, încă sunt dispuşi să comită acte de violenţă
în numele lui.
Acum, aceşti oameni, cred că Arthur Fleck
e un fel de... martir.
Ei bine, nu este.
Arthur Fleck este un monstru,
care ştia exact ce face.
- Da. - Auzi, auzi.
Şi biroul nostru solicită pedeapsa cu moartea.
Vă mulţumim, azi nu vom răspunde la întrebări.
La naiba, frate.
Auzi băi Fleck ? Pedeapsa cu moartea.
Or să te prăjească, Artie.
Ce zici de asta ?
Măcar odată în viaţa mea
Sunt cu cineva care are nevoie de mine
Cineva de care aveam nevoie de mult
Măcar odată, nu mă tem
Că pot să plec unde mă duce viaţa
Cumva ştiu că voi fi puternic
Măcar odată pot atinge ceva la care Inima mea obişnuia să viseze
Cu mult înainte să aflu
Pe cineva blând ca tine
Îmi îndeplineşte visele
Măcar odată în viaţa nu voi Lăsa tristeţea să mă rănească
Nu cum mă rănea înainte
Măcar odată, am pe cineva Care ştiu că nu mă va părăsi
Şi nu mai sunt singur
Măcar odată pot să spun
„Asta este a mea Şi tu nu mi-o poţi lua”
Zi-le !
Atâta timp cât ştiu că sunt iubit, pot reuşi
Măcar odată în viaţă Sunt cu cineva care are nevoie de mine
Zi-i, Arthur.
Zi-i, omule.
Măcar odată pot să spun
„Asta este a mea Şi nu mi-o poţi lua”
Cat timp ştiu că sunt iubit O pot face
Măcar odată în viaţă Am pe cineva
Măcar odată în viaţa mea
Răspunde-i, Arthur.
Ce sentiment te încearcă ? Eşti înfricoşat ?
Da, zi-le !
Nu, nu poţi face nici o declaraţie către presă,
chiar dacă Kellerman ţi-a cerut.
Ştii că ei au fost acolo toată săptămâna.
Să mă vadă.
Vor să vorbească cu mine.
Hei, Fleck.
- Ţi-am mai spus, am configurat... - Îmi semnezi în carte ?
... un interviu exclusiv pentru luna viitoare, înainte de proces.
Bine, dar Kellerman mi-a cerut să fac o declaraţie, acum.
Va difuza filmul meu în seara asta.
- Ştii cum, ca al unei persoane normale. - Ce film ?
Despre ce vorbeşti ?
Haide Arthur.
Bine.
- Da, îmi pare rău. Trebuie să plec. - Arthur, ţi-am spus...
Bine, hai să mergem.
Stai Jackie. Îmi semnează cartea.
Fă-o repede, Arthur.
Nu vreau să ratez începutul.
O să merite o avere când o să îi prăjesc fundul.
Fi-i calm, acum.
Să mergem.
Sper să contractezi cancer
Muzical. Muzical.
M-am săturat de aceste bariere artificiale
între muzical şi dramă.
Ei bine, cu siguranţă nu au nevoie de mine.
Ba da, avem nevoie.
Pentru că poţi fi mai mare decât ai fost vreodată.
Te vom face să explodezi pe scena teatrului
ca o rachetă.
Nu doar vechea marca comercială
cu pălărie, cravata şi cozi, ci ca un mare artist
- în apogeul puterilor sale. - Hai să plecăm de aici.
Noul Tony Hunter.
- Tony Hunter, 1953. - Nu pot.
Mă vor împuşca.
Haide. Deja ştii cum se va termina asta.
Totul se va rezolva.
Ei bine, ce crezi că sunt ? Ce crezi că sunt ei ?
Ce crezi că este teatrul ?
Totul este divertisment.
Crede-mă, nu este nici o diferenţă
între ritmurile magice
ale picioarelor nemuritoare ale lui Bill Robinson şi...
Ai mai spus asta.
Bine, bine.
Ei bine, ce a făcut Bill Robinson ?
A dansat pe scări, nu-i aşa ?
Acum, s-a întâmplat să joc Regele Oedip pe aceeaşi scară.
Care este diferenţa ? Toţi suntem teatrul.
Arată-mi cel mai mic comic cu nasul roşu în bourlesque,
şi îţi voi arăta un animator.
Suntem cu toţii implicaţi...
O să-ţi lipsească cântecul.
Tot ce se întâmplă în viaţă
Se poate întâmpla într-un spectacol
Poţi să-i faci să râdă Poţi să-i faci să plângă
Orice, orice se poate
Clownul cu pantalonii lăsaţi
Sau dansul, Acesta este un vis de romantism
Sau scena unde ticălosul este rău
Ăsta e divertismentul
Luminile, pe doamna în colanţi
Sau mireasa cu tipul alături
Sau mingea unde ea îi dă totul
Ăsta e divertismentul
- Acum am înţeles. - Intriga poate fi încinsă
Pur şi simplu plin de sex
O lesbiană divorţată Care aleargă după fostul ei soţ
Ar putea fi Oedip Rex
Unde un tip îşi ucide tatăl
Şi provoacă multă supărare
Arde !
Nu intraţi în panică.
Uşor, uşor. Calm.
Arthur, hai să mergem.
Arthur, acum !
Mai încet, pe rând.
Dacă ei m-ar putea vedea acum
Acea mică bandă a mea
Haide, să mergem. Haide !
Mă uit la zâmbetul tău Şi ce vedere sănătoasă este
Mi-ar plăcea acele poticniri Să le văd cu adevărat
Iar sertarul de sus
Un prieten de prim rang pe care îl atrag
Tu... ai făcut asta ?
Ţi-am spus că am vrut să plec de acolo.
Eşti nebună ?
Tot ce pot spune este „Uau” Uită-te doar unde sunt
În seara asta, am aterizat, pac Chiar într-o oală de gem
Ce configuraţie, să fiu al naibii De mă vor crede
Dacă prietenii mei M-ar vedea...
La dracu.
Haide, pe aici.
- Vin. - Haide, să mergem.
Vezi, nu este ceva mai distractiv decât un film ?
Dacă m-ar putea vedea acum Acel mic grup prăfuit
Călcând prin coşul cu găini De milioane de dolari
Mă frec pe coate Cu cremă din recoltă
Cine a spus
Nu e loc deasupra
Să mergem.
Să mă gândesc la acest om celebru Care trebuie să spun că este
Ar trebui să aleagă o fată necunoscută Care fără îndoială sunt eu
Ce pas înainte, al naibii să fiu Nu mă vor crede niciodată
Dacă prietenii mei m-ar putea vedea
- Dacă prietenii mei m-ar vedea - De m-ar vedea
- Dacă ar putea... - De m-ar vedea
acum
Luaţi naibii labele de pe mine !
Nenorocitule !
Râzi mai departe, idiotule.
Ultima celulă pe stânga.
Vrei să te joci pe tura mea, Arthur ?
Două săptămâni în „groapă”.
Şedere plăcută.
Ia-mă de mână şi Stai aici prietene
Îmi voi găsi drumul Înapoi spre tine
Aici şi acum ştiu cumva
Că spunem o poveste adevărată
În mintea noastră O să ne fie bine
De-am fi doar noi doi
S-ar putea spune că suntem nebuni
Dar eu sunt doar îndrăgostită de tine
Iată-l pe tipul meu.
Chiar eşti aici ?
Da.
Unul dintre gardieni m-a lăsat să intru.
Aş face orice pentru tine.
Dar nu avem mult timp. Vino aici.
Ce ?
Haide. Poţi să te ridici ?
Vino în lumină.
Mă trimit acasă.
Ce ? De ce ?
Ei spun că ai o influenţă negativă asupra mea.
Ce ?
Asta va fi bine pentru noi.
Acum, pot veni la procesul tău în fiecare zi.
Te pot vedea în fiecare zi până când ieşi.
Şi apoi ce urmează ?
Vom construi un munte.
Stai, aşteaptă.
Ai adus machiaj.
Vreau să-l văd adevăratul Tu.
Uite ce ţi-au făcut.
Suntem doar noi acum.
Trebuie să nu mai iei medicamente.
Deja nu le mai iau.
Poţi s-o pui tu ?
Da.
Despre ce o să mă întrebe ?
În plus... ştii.
Ei bine, sper că despre viaţa ta aici,
şi care sunt condiţiile într-un astfel de loc.
S-ar putea să te întrebe despre Lee.
A fost acolo dând multe interviuri despre tine.
Şi despre ea însăşi.
Bun.
Ştii ce, o iubesc.
Mă copleşeşte.
În două minute. Paddy e gata.
Arthur.
Aceasta este şansa ca tu să arăţi o altfel de latură a ta.
Aşadar publicul poate vedea cine eşti cu adevărat.
Şi nu cred că ar trebui să fumezi.
Cred că te face să arăţi ca un cavaler.
Bine.
Trebuie să folosim acest timp
ca să arătăm lumii că eşti om.
Ei trebuie să înţeleagă că ai fost bolnav. Că delirai.
Nu eşti Joker. Tu eşti Arthur Fleck.
Nu-ţi fă griji. O să te descurci.
Arthur.
Eşti bine ?
Nu este prea târziu să anulezi.
Deci, cum vrei să-ţi spun Arthur sau Joker ?
Domnule Meyers, ştii că avem un acord.
Nu-i poţi spune „Joker”.
Se numeşte Arthur. Arthur Fleck.
Când eşti gata, Paddy.
Ea trebuie să plece acum.
Poţi viziona din spatele sticlei,
dar nu poţi sta aici.
Doar fii tu însuţi.
- Pornim înregistrarea ? - Se înregistrează.
Camera merge.
Acum doi ani, numele de Arthur Fleck
a lovit Gotham ca un uragan.
Cu jumătate de normă modestă de clown la petreceri
şi un comic modest de stand-up,
Fleck a comis 5 crime îngrozitoare
în doar 4 săptămâni.
Şi acum, cu sute de oameni care deja s-au aliniat pentru un loc
la una din primele încercări transmise vreodată în direct la tv,
Arthur Fleck, Joker,
luăm parte la primul său interviu
de la acea seară infamă la Murray Franklin.
Şi da, ştim cu toţii cum s-a terminat.
Arthur Fleck, bine ai venit.
Bine v-am găsit.
Du-mă înapoi în noaptea aceea pe scena lui Murray Franklin.
Ce se întâmpla în mintea ta...
când ai scos arma aia şi i-ai spulberat creierul ?
Ei bine, Paddy...
pe atunci treceam prin multe.
Chiar nu-mi amintesc multe din acea seară. Mintea...
mi se întunecase, vedeam nişte lumini strălucitoare.
Mi-a fost greu
să fac diferenţa dintre ceea ce era real şi ce nu.
Te rog.
Erai la TV în direct, amice.
Nu e nimic mai real de atât.
Paddy, tot ce îmi amintesc din noaptea aceea
era că voiam să mă sinucid.
La televizor.
M-am gândit că Murray juca un rol în show-ul meu.
Dar era un actor slab.
Aşa că a primit ceea ce merita.
Ultima ta glumă, dacă o putem numi glumă,
„Primeşti ceea ce meriţi."
Asta ai spus.
Nu e amuzant, nu sună amuzant.
Ai dreptate, eu... ar fi trebuit să spun una mai bună.
Încerci să fii amuzant, acum ?
Nu.
Meriţi să mori ?
Procuratura cere pedeapsa cu moartea.
Tocmai ai spus că vrei să te sinucizi la televizor.
Deci, spune-ne... încă mai vrei să mori ?
Ei bine, la momentul respectiv, cu siguranţă îmi părea mult mai uşor decât să trăiesc.
Dar acum... nu mai sunt eu.
Ăsta nu este...
Nu aşa sunt eu.
Nu ai fost chiar tu.
Nu, nu sună corect.
Hai să înţeleg asta.
- Nu asta am vrut să spun. - Deci apărarea ta este,
„Joker a fost cel care a făcut-o”.
- O apărare împotriva nebuniei. - Bine, nu...
Nu ştiu cum să mă apăr.
Ca această personalitate alternativă,
acel clown ucigaş din tine l-a omorât pe Murray.
Cu cine vorbesc acum ? Care dintre voi este aici ?
Bietul Arthur Fleck, cu IQ-ul redus ?
Sau Joker, care a căsăpit nişte derbedei...
Ţie chiar îţi pasă ?
Sigur nu.
Eşti la fel ca Murray.
Eşti la fel ca toată lumea. Vrei senzaţionalul.
Nu-ţi pasă de...
Tu vrei doar să vorbim despre greşelile mele.
Vrei să vorbim despre lucrurile pe care le-am făcut în trecut.
Nu despre cine sunt acum.
Nu că sunt alt om, acum.
Despre asta ar trebui să vorbim, Paddy.
Bine, bine.
- Ar trebui să luăm o pauză. - Nu luăm pauză.
Bine.
Bine, spune-ne... ce s-a schimbat, Arthur ?
Ei bine, vă spun eu ce s-a schimbat, Paddy.
Nu mai sunt singur.
Corect.
Fata care cântă. În noaptea în care ai încercat să evadezi.
Nu încercam să evadez.
Domnişoara Harley Quinzel.
Voi doi aţi dat un spectacol pe cinste în acea noapte.
Ea este o tipă pe cinste, nu-i aşa ?
Tu să-mi spui.
Adică, nu crezi că...
nu crezi că este un pic exagerat ?
Exagerat ?
E o prostuţă şi eu nu ştiu
Dar o prostuţă poate avea farmecul ei
Sunt îndrăgostit
Şi încerc să nu o arăt
Ca un bebeluş în braţe
Dragostea este aceeaşi veche şi tristă senzaţie
În ultima vreme n-am mai Închis un ochi
Dacă această jumătate de halbă E imitaţie
fă-mă să clipesc
Sunt din nou sălbatic
Amăgit din nou
Un scâncet, un scâncet Ca de copil, din nou
Vrăjit
Deranjat şi nedumerit
Sunt eu
Mi-am pierdut inima, dar ce e
Ea este „rece”, de acord
Şi dacă ea râde de mine, Mie îmi place
Deşi râde de mine
Îi voi cânta
Aducându-i primăvara
Şi tânjind după ziua
Când mă voi agăţa de ea
Vrăjit
Deranjat şi nedumerit
- Cum sunt eu. - Scuzaţi-mă. Da, mulţumesc.
Vom reveni la Arthur Fleck
după o vorbă de la sponsorii noştri.
Procesul pentru omucidere al lui Arthur Fleck
va începe astăzi.
Asistentul procurorului, Harvey Dent,
îşi pregăteşte pledoaria de deschidere
în ceea ce unii numesc, „Procesul secolului.”
După luni de proteste,
poliţia va fi în alertă maximă, închizând străzile din preajmă,
şi punând baricade în faţa mulţimii
care ar putea ajunge la mii de oameni.
Dacă mă întrebaţi, cam asta primeşti
când Serviciile sociale sunt la pământ.
Şi nu mă faceţi să încep cu această frenezie mediatică.
Bine Denise, sunteţi în direct.
Vă mulţumesc că aţi preluat apelul meu. Ajunge.
Acest idiot nu merita un proces.
Ar trebui trimis direct pe scaunul electric.
Cu el ar trebui dat un exemplu.
Când zâmbeşti
Întreaga lume zâmbeşte cu tine
Când râzi
Soarele străluceşte.
Dar când plângi
Aduci ploaia
Aşa că nu mai suspina
Fii din nou fericit
Continuă să zâmbeşti
Pentru că atunci când zâmbeşti
Întreaga lume zâmbeşte
Odată cu tine.
Bine. Începe spectacolul.
Uite-l.
Arthur Fleck...
Hei, să tăceţi dracului.
Arthur.
Milligan.
Arthur.
O să-ţi crăp capul.
Da, Arthur.
Arată bine.
În picioare.
Instanţa este în şedinţă.
Onorabilul judecător Herman Rothwax conduce şedinţa.
Bună dimineaţa, doamnelor şi domnilor.
Vă rog să luaţi loc.
William, te rog invită juriul în sală.
Eşti în regulă, dle Fleck ?
Totul e bine ?
Da, dle judecător. Mă uit după cineva.
Te rog să iei loc dle Fleck.
Îmi dau seama că se întâmplă multe.
Dar totuşi asta este o sală de judecată.
Orice fel de manifestări necontrolate nu vor fi tolerate.
Şi asta este valabil pentru toţi cei aflaţi în această sală de judecată.
Sidney, te rog anunţă cazul.
Statul New York împotriva lui Arthur Fleck.
Numărul cazului GC071963.
Tot ceea ce se întâmplă în viaţă
Se poate întâmpla într-un spectacol
Poţi să-i faci să râdă
Poţi să-i faci să plângă
Orice
Orice se poate
Clownul cu pantalonii lăsaţi
Sau dansul ca un vis romantic
Sau scena unde ticălosul este rău
Ăsta e divertismentul.
Luminile ce cad pe doamna în colanţi
Sau mireasa cu tipul alături
Sau mingea în care ea da totul
Părerea mea este că nu exista absolut nicio dovadă
care să ateste că Arthur Fleck suferă de o tulburare a personalităţii multiple.
Sau că s-a întruchipat vreodată în rolul „Joker”,
ca o personalitate separată disociată de el însuşi.
Doctore, în opinia dumneavoastră,
referitor la lucrul asupra acestui caz,
crezi că domnul Fleck suferă de vreo boală sau un defect psihic ?
Nu. În opinia mea,
nu este psihotic sau incapabil ca să testeze realitatea.
Cred că era sănătos mental când a comis acele crime.
De fapt, cred că el se preface că boala lui e psihică.
Linişte.
Şi... dacă el se...
preface, aşa cum spui,
atunci ce părere ai
despre starea psihică a inculpatului ?
Eu cred că are 4 tulburări psihice relativ minore
şi destul de comune
care implică tristeţea de lungă durată,
egocentrismul narcisist, lipsa unui prieten,
şi o indiferenţă vizavi de sentimentele altora.
Acesta este un individ foarte tulburat.
Dar nu vă pot oferi niciun fel de apărare psihiatrică pentru el.
Mulţumesc, doctore Liu.
Nu mai am întrebări, Onorată Instanţă.
Martorul vă aparţine, doamnă Stewart.
Mulţumesc.
Îi poţi face rost de un loc mai aproape lui Lee, mâine ?
Doctore Liu, bună dimineaţa.
'Neaţa.
Cât timp l-ai intervievat pe Arthur Fleck ?
Cam două ore.
Au fost de fapt 89 de minute.
Spune-mi, cum poţi spune cu siguranţă,
că Arthur nu este bolnav mintal ?
Cum poţi fi atât de sigur după doar 89 de minute,
că în acest „Joker”
nu sunt două personalităţi distincte separate, totuşi într-un om ?
Că nu este cine pare a fi.
Ei bine, am şi revizuit toate rezultatele testelor.
Testele psihologice, testele neurologice şi medicale.
Şi din punctul meu de vedere, el face doar un act teatral.
Ai citit dosarele
Departamentului Serviciilor Sociale...
care arată ca atunci când Arthur avea 7 ani,
l-au trimis înapoi acasă la abuzatorul său ?
Acasă la mama lui.
Am citit, da.
Şi când l-ai intervievat vreme de 89 de minute,
l-ai întrebat de ce Serviciile Sociale
nu au crezut poveştile oribile
ale unui copil de 7 ani
în legătură cu abuzul fizic şi sexual la care a fost supus ?
Nu... nu l-am întrebat.
Şi ai vrea ca noi să credem,
că după ce ai petrecut doar 89 de minute cu Arthur Fleck,
şi i-ai citit dosarele şi testele
de la aceeaşi agenţie guvernamentală care l-a abandonat,
vrei ca noi să credem
că tu spui ferm convins
că Arthur nu suferă de o boală psihică gravă ?
Că nu trebuia să se retragă în fantezie
şi să-şi creeze o altă identitate
pentru a-l proteja pe băiatul speriat, vulnerabil, de doar 7 ani
de toate traumele şi abuzurile suferite ?
Şi că acea identitate nu a ieşit din nou la iveală,
când era atacat şi chinuit
de trei bătăuşi beţi în metrou ?
„După ce m-am trezit azi dimineaţă,
M-am gândit, „Murray, Murray, Murray.”
Şi apoi mai scrie un, Murray.
Amuzant, nu ?
Apoi îmi amintesc de Sophie.
- Am mai avut..." - Obiectez. Onorată Instanţă...
Din nou, jurnalul personal al clientului meu este privilegiat.
Se respinge.
Din nou, atâta timp cât doamna Kane îşi limitează comentariile
la jurnalele domnului Fleck...
Dar acestea sunt glumele mele strict personale.
Nu era menit să fie citite cu voce tare.
Domnule Fleck. Linişte !
Acestea sunt cuvintele tale, ea citeşte.
Şi depinde de juriu
să determine ce să facă cu ele.
Vă rugăm să continuaţi.
Doamnă Kane, vă rugăm să continuaţi să citiţi
din... porţiunea evidenţiată.
„Apoi îmi amintesc de Sophie.
Am avut un alt vis cu ea. L-am uitat.
Visez foarte rar.
Ce trebuie să fac ca să-mi amintesc ?"
Dânsul este Sophie Dumond, vecinul domnului Fleck,
de care era obsedat.
Ce dată era ?
17 noiembrie.
Lăsaţi înregistrarea să arate,
că 17 noiembrie este ziua în care domnul Fleck
l-a înjunghiat mortal pe Randall Kleinmanhoffer.
În aceeaşi zi în care l-a împuşcat şi ucis pe Murray Franklin.
Acum, ştiu că nu este domeniul tău de expertiză,
dar ai citit tot
jurnalul domnului Fleck anterior, corect ?
Da, l-am citit.
Şi în opinia ta,
pare ăsta să fie un altfel de ton ca o voce diferită ?
Ca o personalitate diferită... cel care a scris asta ?
Nu, pare să fie Arthur.
Continuă.
A scris des despre fanteziile lui.
Şi... despre femeile cu care avea relaţii imaginare.
Şi bineînţeles, glumele lui.
Au fost întotdeauna multe... acele...
acele glume lipsite de amuzament.
Ea este doar o asistentă socială.
Şi nu cred că e calificată...
Ştii ce, îl faci să pară un nenorocit de idiot, acolo.
El nu va ieşi niciodată dacă ţine treaba asta.
Întrebaţi-o de ce stă aşa de departe de el.
Să nu facem o scenă aici. Te rog ?
Îi vezi pe toţi oamenii din faţă ?
Pentru cine crezi că sunt aici ?
Câte tricouri cu Arthur Fleck sunt afară ?
Câte semnături sunt ?
Este Procesul Secolului
şi ea nici măcar nu ştie cine este propriul ei client.
- Ce zici de asta ? - Nu vezi cât de bolnav este ?
De cât ajutor are nevoie ?
Nu este bolnav.
El este perfect.
Doar nu crezi că o să iasă pur şi simplu de aici, nu ?
Da, o să iasă chiar de aici.
- Cu mine alături. - Şi apoi ce ?
Mai sunt alte declaraţii ?
Şi apoi vom construi un munte.
- Un ce ? - Dintr-un mic deal.
Ce înseamnă asta ?
- Ai de gând să te căsătoreşti ? - La o parte !
Nu mă asculţi.
Putem câştiga acest caz, şi ea o să strice totul.
Nu, tu nu mă asculţi.
Lee are grijă de mine.
Ea înţelege prin ce am trecut.
Ce vrei să spui ?
Suntem din acelaşi cartier.
Şi-a pierdut tatăl. Ştii că... mama ei se comportă groaznic cu ea.
A instituţionalizat-o.
Aşa că m-ai las-o-n pace.
Bine, lui Lee îi pasă de tine, sigur.
Ştiu.
Dar ea nu a crescut în cartierul tău.
Ea locuieşte în Cartierul Upper West cu părinţii ei.
Tatăl ei nu este mort, el este medic.
Ea s-a angajat ca voluntar
la spital, şi apoi doar a plecat
când a dorit.
Ea nu a plecat de bună voie.
Arthur.
Am avut o influenţă proastă asupra ei, aşa că ei ne-au despărţit.
A menţionat că a plecat la şcoala de psihiatrie ?
Nu accepţi ideea.
Ideea mea este că te ia de prost.
Îmi pare rău, doar că...
ştiu cum e să iubeşti pe cineva.
Dar nu cred că ar trebui să crezi nici un cuvânt din ce-ţi spune.
Din Studiourile NCB din Gotham City.
Doamnelor şi domnilor, începe Joker şi Harley Show.
Există o lumină
O anume lumina
Care nu m-a luminat vreodată
Îmi doresc ca viaţa mea să o
Trăiesc cu tine
Să o trăiesc cu tine
Într-un fel
Toată lumea spune
Pentru ca fiecare e un lucru mărunt
Dar ce lucru bun să aducă
Dacă nu te am pe tine
Nu ştii cum este
Iubitule, nu ştii cum este
Să iubeşti pe cineva
Cum te iubesc eu
Iubitule, iubitule, iubitule, iubitule
Nu ştii cum este
Iubitule, nu ştii cum este...
Ce s-a întâmplat ?
Ei bine, nici măcar nu te uitai la mine.
Tu făceai totul pentru tine.
Iar melodia...
este despre a mă iubi, pe mine !
Acum uite cine se manifestă doar pentru el însuşi.
Deci spui că nu este vorba despre noi ?
Este, dar eu cântam pentru ei.
De aceea suntem aici, dragă.
Pentru că sunt suspicios
că nu le dăm oamenilor ce vor.
E în regulă iubitule, ai dreptate.
Să le dăm oamenilor ce vor.
Muzica. Să începem de sus.
S-a terminat luna de miere ?
Ce ?
De ce ai... De ce ai făcut asta ?
Ţinteşte-o pe Healey.
Ei bine, uită-te la tine.
După câteva apariţii la tv deja te comporţi de parcă deţii locaţia.
De ce naiba staţi voi doi la tribuna noastră ?
Cine a spus că stăm pe locul tău ?
Ricky, ce naiba te-a apucat ?
M-ai auzit. Ridică-te.
Ghici pe cine tocmai am văzut în faţă ?
Mica ta prietenă.
În regulă, destul. Ridicaţi-vă, amândoi.
Hei Fleck, ai un vizitator.
Vezi Arthur ? Ce ţi-am spus ?
Mişcă !
În fiecare zi, nenorocitul ăsta.
Eşti cu adevărat dat naibii, Fleck.
Bună.
5 minute.
Cum rezişti ?
Este totul în regulă ?
M-ai... M-ai minţit ?
Sigur.
Adică, toată lumea minte un pic.
Şi nu eşti din acelaşi cartier cu mine ?
Şi... tatăl tău e doctor ?
Eşti bogată ?
Am vrut doar să mă placi.
Chiar ai plecat de aici ?
Da.
Ce nebunie.
Doar... pentru că ai vrut să mă întâlneşti ?
Doar să te cunosc.
Puteai doar să-mi scrii o scrisoare.
Şi ce să-ţi spun ? Sunt un nimeni.
N-am făcut nimic cu viaţa mea la fel ca tine.
Chiar te-ai uitat la acel film făcut despre mine, pe tv de 20 de ori ?
Poate mai degrabă de 4 sau 5 ori.
Chiar ţi-a plăcut, sau ai minţit ?
A fost grozav.
Avocata mea... spune că mă iei de prost.
Nu sunt prost.
Nu vezi ce face ?
Ei râd de tine, acolo.
Ei nu-i pasă de tine.
Mie îmi pasă.
Ştii că m-am mutat în vechiul tău bloc de apartamente
să ne fac o casă pentru când ieşi ?
Avocata ta ţi-a spus asta ?
Asta ai făcut ?
Nu vreau să locuiesc acolo.
Sunt însărcinată.
Ce ?
De ce păsările apar deodată
De fiecare dată când eşti aproape
La fel ca mine
Tânjesc să fie
Aproape de tine
De ce stelele cad din cer
De fiecare dată când treci pe lângă
La fel ca mine
Tânjesc să fie
Aproape de tine
Serios ?
În acea zi în care te-ai născut
Îngerii s-au adunat
Şi am decis să-mi îndeplinesc un vis
Aşa că au stropit cu praf de lună prin părul tău de aur
Şi cu lumina stelelor În ochii tăi albaştri
De aceea
- Toate fetele din oraş - Fetele din oraş
- Te urmează - Te urmează
- Peste tot - Peste tot
La fel ca mine
Tânjesc să fie
Aproape de tine
La fel ca mine
Tânjesc să fie
Aproape de tine
Te-ai gândit că avea să-ţi facă rău ?
Sau fiicei tale ?
M-am gândit, da.
Ai crezut că ar fi periculos.
Păi, mi-a spart apartamentul.
Ai sunat la poliţie ?
Nu.
Mă-sa mi-a spus...
că ar fi avut probleme toată viaţa, dar că el...
n-ar omorî nici măcar o muscă.
Şi...
el era cel care ţi-a spart apartamentul în seara aia,
era cu totul altceva, din ce ştiai despre Arthur Fleck ?
Eu nu-l cunoşteam.
L-am văzut în hol la lift, de câteva ori.
Aşa cum am spus, o ştiam foarte puţin pe maică-sa.
Se purta frumos cu fiica mea.
Şi doamnă Dumond,
de ce nu ai vrut să vii azi, aici ca să depui mărturie ?
Şi de ce ai ignorat iniţial citaţiile noastre ?
Păi, după ce Arthur a făcut ce a făcut,
presa a vrut să vorbească cu mine despre eveniment.
Şi atunci am ajuns un personaj
în acel film groaznic, dat la tv, şi...
- A fost îngrozitor ? - Şi apoi oamenii ăia...
Nu.
... suporterii, cred, şi alţi oamenii,
apăreau la locul meu de muncă şi mă hărţuiau,
învinuindu-mă pentru ce i s-a întâmplat lui Arthur.
Aşa că îmi era teamă pentru siguranţa mea şi a fiicei mele.
Ne-am mutat înafara oraşului.
Păi, atunci de ce nu te-ai decis să te conformezi ?
Pentru că ar fi trebuit să chem poliţia în acea noapte.
Atunci poate că acei oameni nu ar fi...
poate că nu ar fi fost morţi acum, dacă sunam.
Mulţumesc. Nu mai am întrebări.
Martorul vă aparţine, dle Stewart.
Doamna Dumond.
Ce s-a întâmplat în acea seară
după ce i-ai spus lui Arthur să iasă din apartamentul dumitale ?
Mi-a spus că a avut o zi proastă. Şi apoi a plecat.
Aşadar, el nu v-a lovit sau ameninţat pe dumneata sau fiica domniei voastre ?
Nu.
Şi l-aţi văzut în emisiunea lui Murray Franklin săptămâna următoare ?
Aşa este.
Vi se părea să fie acelaşi om
care se afla în acea seară în apartamentul dumitale ?
Vorbea la fel sau avea măcar aceeaşi înfăţişare ?
Nu, adică, era... îmbrăcat şi machiat ca un clown.
Şi în timp ce mama lui Arthur
era drăguţă cu fiica dumitale,
ce anume îţi spunea despre fiul ei ?
Mi-a spus că ceva nu era în regulă cu fiul ei Arthur,
şi că el trăieşte într-o lume fantastică
şi că are un râs aparte.
V-a spus că are: Un râs prostesc.
Aşa l-a numit ea.
"Râsul lui prostesc."
Da.
Ce altceva v-a mai spus ?
Cum că ea a inventat o poveste, când el era copil.
Aşa încât el să se simtă mai confortabil.
Iar asta l-ar fi oprit din plâns, şi nu ar mai fi vrut să se sinucidă.
Care era povestea ?
Cum că el ar fi adus pe pământ ca să aducă veselie în jur.
Cam aşa ceva. De aceea ea îl numise: "Veselul."
Şi ?
Şi ei...
nu-i venea să creadă că viaţa lui se baza pe această poveste inventată.
El era un clown pe stradă, şi şi-a dorit să ajungă comediant.
Ea râdea de el pentru că făcea asta ?
Ei i se părea ridicol
că el se gândea că-i poate face să râdă, pe oameni.
Adică, chiar ea spunea că Arthur nu e amuzant deloc.
Îţi spunea aşa ceva când el era liber sau instituţionalizat pe viaţă ?
Da.
Ea a mai spus şi altceva despre el ?
Mereu există un joker
În acel pachet
Mereu există un clown singuratic
Sărmanul prost râde Căzând pe spate
Şi toţi râd, când e la pământ
Întotdeauna e un tip amuzant
În joc
Dar el este amuzant, din întâmplare
Şi toţi se uită la el
La fel, cum
Ei nu-i văd inima frântă şi singuratică
Lor nu le pasă Atâta timp cât este un bufon
Doar un prost
Cât de prost poate fi el
Întotdeauna este un joker
Asta-i regula
Dar soarta îţi dă o „mână” Şi văd că
Joker-ul sunt eu
Lor nu le pasă
Că acolo este bufonul
Doar un prost
Cat de prost poate fi el
Întotdeauna este un joker
Asta-i regula !
Dar soarta îţi dă o „mână” Şi văd că
Joker-ul sunt eu
Joker-ul
Sunt eu.
Da.
El nu a avut vreodată o iubită
şi ea a crezut că probabil el era virgin.
Nu pot face asta.
Nu mai pot face asta !
Dle judecător, aş putea să mă apropii de bară, vă rog ?
Nu, nu poţi.
Aş vrea să-mi concediez avocatul.
Era timpul !
Poftim ?
Aş vrea să mă reprezint singur.
Eşti concediată.
Arthur, nu fă asta. E ceva real.
Ar fi bine să crezi că e real.
Vreau ordine în sala mea. Ordine !
Executor judecătoresc ! Du-l pe dnul Fleck în celula lui de aşteptare !
Ordine !
Vreau să-i văd pe toţi avocaţii în camerele mele imediat !
Pe aici ? Mulţumesc.
Hei, fără să vă atingeţi.
Sunt al naibii de mândră de tine.
Ar trebui să vezi ce este afară. Toţi sunt înebuniţi după tine.
Tu i-ai adus în starea asta.
Ştiu, dar poate ar trebui să citesc un cod penal sau aşa ceva.
Ştii ce, eu nu am ajuns la liceu ?
Am spus, fără să vă atingeţi.
Tu poţi face tot ce doreşti.
Tu eşti Joker.
Bună seara, sunt 9 grade la ora 6:00
azi miercuri, 8 noiembrie.
Eu sunt Stan L. Brooks şi aici aflaţi ceea ce urmează să se întâmple.
Evoluţii şocante în procesul
lui Arthur Fleck din centrul oraşului astăzi.
Fleck, ucigaşul acuzat, cunoscut şi sub numele de Joker,
a întrerupt o mărturie
şi şi-a concediat avocatul Maryanne Stewart în şedinţa publică.
Apoi a sărutat-o de, la revedere.
După aia Fleck a fost intens chestionat
de către judecătorul Herman Rothwax.
Dreptul de auto-reprezentare
nu este o licenţă de abuz a demnităţii sălii de judecată.
Poţi să-ţi controlezi emoţiile, domnule Fleck ?
Da, domnule.
Cu strângere de inimă judecătorul Rothwax
a aprobat cererea lui Fleck de a se reprezenta pe sine,
atâta timp cât a fost de acord cu un avocat de rezervă.
Decizia lui Fleck de a renunţa la avocata Maryanne Stewart,
este una cu care asistentul procurorului, Harvey Dent
nu este de acord.
Este cu adevărat tragic.
Arthur crede că tuturor acelor susţinători ai lui,
nu le prea pasă de el.
Lor le pasă de Joker.
Lucru care nu are de-a face cu realitatea.
El este bolnav mintal.
Dacă l-am fi putut convinge de asta
atunci am fi câştigat acest caz.
Fleck ştie ce face.
Ştie că pierde.
Nu putem uita că el este Răul.
Totul este parte a planului său.
Procesul lui Arthur Fleck se va relua luni dimineaţă.
În alte ştiri, Primarul Thorndike...
Iată-l.
Bine, calmaţi-vă, toată lumea.
Hei, tăceţi naibii !
Aşezaţi-vă. Aşezaţi-vă.
- Fleck, coboară. Arthur ! - Da, Arthur !
Hei, haide. Coboară de pe masă.
Dă-te jos, Arthur.
- Când sfinţii... - Stai naibii jos, Ricky.
- Mărşăluiesc - Ricky !
Când sfinţii mărşăluiesc
Ricky ! Dă-te naibii jos.
Doamne ce-aş vrea să particip
- Dă-mi chipiul ! - Când sfinţii-
Dă-te naibii jos când îţi spun.
Termină-ţi cina.
Aşezaţi-vă !
- Calmaţi-vă. - Bine, spectacolul s-a terminat.
Calmează-te.
Stai naibii jos !
Când sfinţii mărşăluiesc
- Bullock ! - Când sfinţii !
Mărşăluiesc !
Când sfinţii mărşăluiesc
Doamne ce-aş vreau să particip
Când sfinţii mărşăluiesc
Îţi voi sparge capul.
Când sfinţii mărşăluiesc
După ce a trecut în revistă toată jurisprudenţa care oferă precedent,
Jensen împotriva Curţii Superioare fiind cel mai relevant,
m-am hotărât fără tragere de inimă
că domnul Fleck are dreptul
ca avocat, să se îmbrace cum îi place...
atâta timp cât nu incită sala la manifestări violente
sau interferează cu funcţionarea Curţii.
Nu voi permite această procedură
de a fi la fel de indisciplinat aşa cum este înafara.
Şi n-am să vă las
să transformaţi procesul într-un circ
cum deja aţi făcut-o.
Mulţumesc.
Dle Dent, cheamă-ţi următorul martor.
Statul îl cheamă pe Gary Puddles.
Executor judecătoresc ?
Fii bun te rog şi escortează-l pe dnul Puddles la bară ?
Gary.
Şo pe ei.
Te rog să ridici mâna dreaptă.
Juri solemn că mărturia
pe care o vei face este doar adevărul
şi nimic altceva decât adevărul, aşa să te ajute Dumnezeu ?
Jur.
Bună dimineaţa, domnule Puddles.
Vă mulţumesc că sunteţi aici.
Deci o ultimă întrebare, domnule.
Persoana pe care ai văzut-o
omorându-l pe Randall Kleinmanhoffer prin înjunghiere,
se află în această sală de judecată aici, azi ?
Da.
Poţi să-l arăţi cu degetul, pentru noi toţi ?
Şi... să-i descrii îmbrăcămintea ?
El este... El stă chiar acolo la masă.
Purtând un costum roşu şi un machiaj de clown.
Fie ca nota scrisă să reflecte identificarea acuzatului, Onorată Instanţă ?
Da, se va nota.
Nu mai am nimic de adăugat, Onorată Instanţă.
Martorul vă apatine, domnule Fleck.
Domnule Puddles.
Gary Puddles ?
Spune-mi, domnule, acesta este numele tău de la Dumnezeu ?
Da.
Serios ?
Serios ? Numele tău de familie este Puddles ?
De ce, suna ca o... o glumă.
Ei bine, nu este aşa.
Te aştepţi să credem că numele tău de familie este Puddles ?
„Bălţi”?
Domnule Fleck, unde duce asta ?
După cum am spus, nu te voi lăsa să-mi transformi
sala mea de judecată într-un circ.
Bine.
Dar, cu tot respectul, Onorată Instanţă,
nu credeţi că e cam târziu pentru asta ?
- Nu-mi pune răbdarea la încercare. - Bine. Bine.
Domnule Puddles...
mai devreme în această după-amiază ai mărturisit
că m-ai văzut înjunghiindu-l pe domnul Kliman Manhoff
în gât de câteva ori. Corect ?
Kleinmanhoffer.
Da, te-am văzut.
Şi ce altceva ai mai văzut în ziua aceea ?
Că îl înjunghiai în ochi,
şi lovindu-l cu capul de zid,
de mai multe ori.
Da, dar, Randall era un tip cam bătăuş, nu-i aşa ?
Nu merita să moară.
Nu ştiu.
Nu contează.
Gary, mi-ai văzut apariţia
în show-ul lui Murray Franklin în acea seară ?
Nu, n-am văzut-o.
Nu ?
Pot să-ţi amintesc că eşti sub jurământ ?
Eram închis la secţia de poliţie.
Într-o sală de interogatorii.
Pentru că s-au gândit că ai fi putut să vii să mă omori.
Am fost singurul martor.
M-au ţinut acolo toată noaptea.
Nu este convenabil, domnule Puddles ?
Că nu ai văzut emisiunea, că nu ai văzut nimic, recunosc
că nu-mi vine să cred !
Domnule Fleck.
Bine.
Când te aflai în apartamentul mamei mele,
Dumnezeu odihnească-i sufletul,
când, după cum spui tu, m-ai văzut înjunghiindu-l pe domnul Klannonmen...
indiferent... dat cu capul de perete, "de mai multe ori"
ţi s-a părut că eram nebun ?
Păream a fi o altă persoană ?
Sau eram acelaşi Joker de altă dată cum eram mereu ?
Arthur, nu-ţi face asta, tu nu eşti aşa.
Nu sunt eu ? Deci nu crezi că sunt eu ?
Păi, poate... poate... că tu nu ştii cine am fost cu adevărat.
Nu ţi-am văzut vreodată acea latură a ta.
Păi, poate că nu te-ai uitat atent.
Poate nici unul dintre noi.
Pentru că nimeni nu ştia că eu exist.
Dar uită-te în jur, uită-te la toţi aceşti oameni.
La lumea de afară. În această încăpere.
Pe cine crezi că văd ei, domnule Puddles ?
Pe Joker.
Un copil dulce,
care a dovedit azi aici, că nu este cu nimic diferit
în comparaţie cu oricare dintre aceşti oameni care m-au subestimat.
De la Murray Franklin,
până la gardienii proşti ai naibii de graşi, din Arkham.
Ei cred că mă pot trata ca pe un gunoi.
Dar nu le voi mai permite,
nici ţie, nici ţie,
sau oricăruia dintre voi să mă maltrateze.
Sunt liber !
De ce-mi faci asta, Arthur ?
Ce ?
Gary, îmi place de tine.
Ţi-am spus că nu-ţi voi face rău, şi m-am ţinut de cuvânt.
Nu mi-ai făcut rău ?
Nu m-am putut întoarce la muncă.
Încă nu pot să dorm, şi mi-e frică tot timpul.
Mie nu-mi era teamă de nimic.
Mi-e frică şi acum, aici. Cu tine fiind în faţa mea.
N-am mai putut face nimic în acea zi.
M-am simţit neînsemnat.
Asta mi-a adus aminte cât de neputincios sunt cu adevărat.
Ai un fler pentru dramă.
Mă înduioşezi, micuţule Gary.
Gata... nu mai am întrebări, Onorată Instanţă.
Ştii tu cum mă simt, Arthur ?
La dracu' !
Tu erai singurul, la serviciu, care nu râdea de mine.
Tu erai singurul care se purta frumos cu mine.
Am spus, că nu mai am întrebări, Onorată Instanţă !
Foarte bine, domnule Puddles.
Curtea îţi mulţumeşte pentru mărturia ta.
Te rog coboară, poţi pleca.
Domnule Dent, cheamă-ţi următorul martor.
Nu mai aducem alţi martori, Onorată Instanţă.
Acesta este cazul prezentat de Stat.
Statul a încheiat (to rest=a te odihni, a încheia ceva, aici).
Foarte bine.
În regulă, domnule Fleck,
în acest moment, îţi poţi prezenta apărarea.
Apărarea „se odihneşte „şi ea, Onorată Instanţă.
Poftim ?
Domnule Fleck, nu vrei să ai o pledoarie de apărare ?
Nu, domnule judecător. Apărarea „se odihneşte”.
„A-a-a-asta e tot oameni buni”.
Bine, bine.
În regulă.
Este suficient ! Aceasta este o instanţă de judecată !
Cum ambele părţi au încheiat,
această instanţă se va reuni mâine dimineaţă la 9:30.
Tu ne-ai „făcut” cazul, idiotule !
O să fii prăjit pentru că mi-ai ucis fiul !
Să arzi în iad !
Vrei să spui ceva ?
Arthur, vei fi condamnat ?
Arthur, priveşte încoace.
Să-ţi vedem acel zâmbet.
Unde crezi că te afli, Arthur ?
Ce o să faci dacă te eliberează ?
Îmi voi construi un munte
Dintr-un mic deal
O să-mi construiesc un munte
Măcar atât sper să fac
Îmi voi construi un munte
Îl voi construi
Nu ştiu cum o vom face
Ştiu doar că vom încerca
Ne vom construi un rai
Dintr-un mic iad
O să ne construiesc un rai
Şi ştiu al naibii de bine
Ca o să construiesc acel munte
Da
- Cu multă grijă - Cu multă grijă
O să ne trăim visul cu ochii deschişi Sus pe munte
Şi raiul va aştepta acolo
Eu voi construi un munte
Dintr-un mic rai
Tu ?
Da.
Şi tu ?
- Da - Da
- Uită-te la muntele acela - Uită-te la muntele acela
Uită-te la muntele acela
- Vom construi un munte - Vom construi un munte
Vom construi un munte
Lasă-mă să-l construiesc
Doar un munte înalt
Vom construi un munte Cu multă grijă
Îmi voi împlini visul cu ochii deschişi sus pe munte
Şi raiul te aşteaptă acolo
Vom construi
O să ne construiesc
O să ne construiesc un munte
Construiesc un munte
Sunt, hai să-l construim
Munte, munte Construiesc un munte
Munte, munte
Şi i-am spus: „Nu am de-a face cu zilele alea.”
Eu muncesc patru din acele zile.
Bravo ţie.
Joe, cum merge ?
Ştii tu, aceeaşi veche tâmpenie.
Joker.
Ce mai face Kathy ?
Este chiar el ?
Încă îmi sparge mingiile.
Da, mereu le sparge.
Da.
Băieţi, ne vedem dimineaţă.
Dă-i naibii, omule.
Am probleme.
Ce ?
Mişcă-te.
Uşor, dragă.
De ce toată lumea e aşa de supărată pe mine ?
Mişcă-ţi fundul.
Haide, Arthur.
Sunt avocat acum !
- Ne vedem la tribunal. - Taci naibii.
Şi eu sunt Regina din Saba, la naiba.
O să te ucid.
Da ?
Ridică-te !
Apucă-l de picioare, Mac.
Să mergem.
Trebuia să plec şi să fie o lovitură mare la televizor.
Cred că e knock ouţ.
Nenorocitul.
Ridică-l.
Bine, am înţeles. Am înţeles, Jackie.
Vrei... Vrei să auzi un banc, nu ?
Chiar crezi...
că costumul ăsta roşu de lux
şi „noroiul” de pe faţa ta te fac mai bun decât noi ?
Habar n-ai de ce este nevoie,
să aduci dracului un pic de bucurie în locul ăsta.
Hai să-ţi spun un banc, pe care-l spuneam despre mama mea.
Poţi să nu mai joci teatru.
- Mama mea se... - Pentru că ştim
că în tine e doar Arthur, bine ?
Şi s-a întâlnit doar cu tipi abuzivi.
Da, este corect ?
Şi, am întrebat-o, i-am spus,
„Mamă, de ce stai cu iubitul tău abuziv ?"
Şi ea a răspuns...
"Mă bate al naibii."
Ţi-am spus să încetezi.
I-a plăcut !
Jackie...
nu-mi dai ceva de băut, mai întâi ?
Să mergem, să mergem.
- Hai să mergem ! - Nu !
- Intră dracului acolo ! - Nu !
- Dă-i drumul ! - Scoate-ţi jacheta aia.
Taci naibii.
Scoate-i dracului cârpele.
Jackie !
Nu ! Nu !
Arthur !
Ocupă-te de treburile tale, Bullock !
Ce i-ai făcut ?
Taci naibii, Ricky !
Ce s-a întâmplat, Arthur ?
Vin sfinţii, Jackie !
Vin sfinţii !
Când sfinţii, când sfinţii
Când sfinţii mărşăluiesc
Taci naibii !
Doamne ce-aş mai vrea să particip
Scoate-l dracului de acolo !
Când sfinţii mărşăluiesc
Nu, nu ! Nu !
Vino aici, la naiba.
Vin ei, acum, nu-i aşa ?
Nenorocitule.
Vin ei, acum ?
Relaxează-te, Jackie. Lasă-l să plece, nu poate respira.
Ţi-am spus să taci dracului.
Lasă-l în pace.
Să taci... dracului.
Jackie, linişteşte-te.
A plecat.
Ţin lumea de o sfoară
Stând pe un curcubeu
Ţin acel fir în jurul degetului meu
Ce lume, ce viaţă
Sunt îndrăgostită
Am un cântec pe care îl cânt
Pot face ploaia să plece
Oricând îmi mişc degetul
Ce noroc pe mine
Nu vezi că sunt îndrăgostită
Viaţa este un lucru frumos
Atâta timp cât ţin de acel fir
Aş fi o prostuţă aşa şi aşa
Dacă ar trebui să-i dau drumul vreodată
Ţin lumea de o sfoară
Şi stau pe un curcubeu
Ţin acel fir în jurul degetului meu
Ce lume
Da, nu există o alta Ce viaţa
Ce lume, ce viaţă
Hei acum, sunt îndrăgostită lulea
Dle Fleck, declaraţia dumitale de final.
Vorbeşte cu precauţie. Acesta nu este un club de comedie.
Nu eşti pe scenă.
Scuză-mă.
Ai nevoie de o pauză scurtă, domnule ?
Eu... am vrut să ies de aici ca Joker.
Mă gândeam să ies de aici... ca un răzvrătit furios.
Şi să dau vina pe voi toţi,
şi pe toată lumea...
pentru această nenorocită, viaţă mizerabilă, a mea.
Dar n-ar fi contat, pentru că eu nu mai pot face asta.
Pentru că nu pot fi cine vreţi voi să fiu.
Totul a fost doar o fantezie.
Nu există Joker.
Sunt doar eu.
Am ucis 6 oameni.
Mi-aş fi dorit să nu o fi făcut, dar s-a întâmplat.
Nimeni nu ştie, dar... mi-am ucis şi mama.
I-am pus o... pernă peste faţă, şi am asfixiat-o.
Aş vrea doar...
Aş vrea doar să arunc totul în aer,
şi să încep o nouă viaţă.
Potoliţi-vă.
Cioc... cioc.
Cine e acolo ?
Arthur Fleck.
Care Arthur Fleck ?
Hei, sunt Harley, lăsaţi un mesaj după bip.
Dacă însă, eşti reporter,
ai putea pur şi simlu, să te duci dracului.
Mulţumesc.
Bună, eu sunt. Arthur.
Juriul a revenit deja cu un verdict.
Le-a luat mai puţin de o oră.
Deci, ştii tu.
Dar m-au lăsat să te sun să văd dacă te-ai întoarce,
pentru că te vreau aici.
Nu am vrut să pleci.
Dacă pleci
În această zi însorită
Atunci ai putea la fel de bine Să iei soarele de aici
Toate păsările care au zburat
Pe cerul albastru luminos
Când dragostea noastră era la început
Şi inimile noastre exaltau
Şi ziua era la început
Şi noaptea era lungă
Şi luna a rămas nemişcată
Pentru cântecul privighetorii
Dacă pleci
Dar dacă rămâi Îţi fac o zi
Cum nu ai mai avut Sau va fi din nou
Vom merge pe ploaie
Vom naviga la atingerea ta
Voi vorbi cu ochii tăi Că-i iubesc tare mult
Şi dacă pleci Du-te, nu voi plânge
Tot binele a dispărut
Din cuvântul: La revedere
Dacă pleci
Puţin îmi pasă
Dacă pleci
Tensiunea creşte în timp ce aşteptăm să auzim verdictul
în procesul lui Arthur Fleck.
Dacă pleci
Din câte ştiu eu, trebuie
Nu va mai rămâne nimic
În lumea în care să ai încredere
Doar o cameră goală
Plin de un spaţiu gol
Ca aspectul gol
Ce-l văd pe faţa ta
Aş fi fost umbra câinelui tău
Dacă m-aş fi gândit
Că e posibil să mă fi ţinut Alături de tine
Dacă pleci
Ţin să vă reamintesc că, indiferent de verdict,
nu voi tolera nici o manifestare de orice fel.
Preşedinte, poţi începe.
În chestiunea Statul New York
împotriva lui Arthur Fleck,
numărul de caz GC071963.
La punctul 1, noi juriul, îl găsim pe Arthur Fleck
vinovat conform acuzaţiei,
de Crimă de gradul I
asupra lui Maurice Franklin.
În unanimitate.
La punctul doi,
noi juriul, îl găsim pe Arthur Fleck
vinovat conform acuzaţiei,
pentru Crimă de gradul II
împotriva lui Randall Kleinmanhoffer.
În unanimitate.
La punctul 3,
noi juriul, îl găsim pe Arthur Fleck...
vinovat conform acuzaţiei...
Nu mai râde, dracului !
Ticălos nenorocit.
Aşezaţi-vă !
Toţi veţi fi decăzuţi în dizgraţie.
Executor judecătoresc, ia-i de aici imediat.
- Scoate-i afară. - Nu te mişca.
Bolnavul dracului.
Tu eşti.
Haide, omule. Trebuie să te luăm naibii de aici.
Haide.
O să aduc pe cineva.
Hei ! Hei !
Îl am pe nenorocitul de Joker. Ne poţi duce de aici ?
Da, bagă-l înăuntru.
Urcă. Urcă, urcă.
La dracu, chiar el este.
Unde vrea să meargă ?
Demarează. Porneşte.
Nenorociţii ăia au primit ce meritau.
Unde vrea să meargă ? Unde ar trebui să mergem ?
Doar du-ne naibii de aici, omule.
Hei, lasă-te jos. Stai jos.
Stai jos, omule.
Poţi să mergi oriunde naibii cât mai repede, omule ? Haide.
Încerc. La dracu' ! Sunt poliţişti peste tot.
Ai făcut-o, omule. Ai făcut-o !
Ai spus că vrei să arunci totul în aer.
Şi cineva chiar a aruncat, naibii totul în aer !
Asta e o al naibii de nebunie !
La naiba.
Avem veşti devastatoare de raportat, chiar acum.
O maşină-capcană a explodat în centrul oraşului Gotham.
- La dracu. - A explodat chiar în faţa
Tribunalului ţinutului...
- Dumnezeul meu. - ... unde mii se adunaseră
ca să audă verdictul în procesul lui Arthur Fleck.
Încă vin detalii noi.
- Rămâneţi la curent cu noi... - Eşti bine ?
... cu cele mai recente ştiri...
Eşti rănit ?
- ... despre această situaţie. - Eşti bine, omule ?
E bine ?
La dracu. La naiba cu A. Poţi ocoli ?
Nu, relaxează-te, e roşu. E în regulă.
- La dracu ! - Calmează-te, omule.
Acesta este doar începutul, omule.
Acum vor aprinde tot oraşul.
Nu, nu. Aşteaptă. Stai, nu face asta, omule.
Haide, omule. Treci înăuntru.
Urcă. Urcă.
- Hei, hei, hei ! - Întoarce-te !
Întoarce-te, omule. Joker.
La dracu.
Nu !
Unde te duci, omule ?
Noi încă te iubim.
Te iubim, Joker.
Joker !
Lee ?
Lee !
Uită-te la tine.
Te-ai tuns.
Cineva a aruncat în aer tribunalul, şi sunt liber.
Putem pleca oriunde.
Lee, mă auzi ?
Cineva a aruncat în aer tribunalul.
Putem pleca.
Am evadat.
Nu plecăm nicăieri, Arthur.
Tot ce aveam era fantezia, şi tu ai renunţat la ea.
Nu mai mergem nicăieri.
Sunt acelaşi tip de care te-ai îndrăgostit.
Sunt acelaşi tip care l-a ucis pe Murray Franklin.
Nu.
Nu, nu eşti.
Nu există nici un Joker.
Asta ai spus, nu-i aşa ?
Nu pot...
Nu pot... nu pot trăi fără tine.
Te rog. O să avem un copil.
Un spectacol ca acesta este un spectacol adevărat
Te scoate afară
Te rog încetează.
Cu un fel de strălucire Şi vei spune
Pe măsură ce mergi
Ăsta este divertisment
Nu vreau să mai cânt.
O melodie
Asta merge înainte
- Doar vorbeşte cu mine. - Sau un dans
Cu un strop de romantism
Doar vorbeşte-mi. Te rog nu mai cânta.
Tu crezi
În tot ceea ce visasem
Ăsta este divertisment
Adio, Arthur.
Atinge-o, nu-i aşa ?
Vino, mica mea arahidă fragilă.
Te voi ajuta.
Fleck. Haide, ai un vizitator.
Nu mai am ţigări.
Haide.
Hei, Arthur. Stai un pic.
Pot să-ţi spun ce banc am auzit ?
Este scurt ?
Da, îl pot spune rapid.
Bine.
Deci, un psihopat intră într-un bar,
şi îl vede pe un clown celebru stând de unul singur.
Beat mangă, e jalnic.
„Nu pot să cred că eşti aici” spune psihopatul.
„Ce dezamăgire. Te vedeam la televizor.
Cu ce să te cinstesc ?”
Şi clown-ul se întoarce şi-i spune,
"Păi, dacă mă cinsteşti poţi să-mi dai orice.”
„Perfect”, spune psihopatul.
„Ce-ar fi să-ţi dau ceea ce meriţi, al naibii tu ?"
Da !
Când... Când...
Când voi construi acel munte
Şi asta voi face într-o zi
Iar Domnul îl va trimite pe Gabriel
Ca să mă ducă departe
Vreau ca un fiu, un tânăr bun
Să-mi ia locul
Voi lăsa un fiu
În raiul meu de pe pământ
Cu bunul Dumnezeu...
în graţie.
Traducerea şi adaptarea geoguyro.
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania