Ce au zis oamenii când am hotărât să mă mut în Concordia?
Puteți ghici.
Mă credeau nebun.
- „Demenți”. - Ba parcă „nebuni”.
„Țăcănită”.
„Ești nebun”.
M-am gândit la camerele din baie, din dormitor, când sunt cu iubitul.
Ne supraveghează. Nu ne spionează, ne ocrotesc.
Lucrez în presă.
Scriam despre proteste politice, am făcut pușcărie.
M-au etichetat ca dizident. Cineva m-a denunțat pe nedrept.
Știu cum e să te temi, să fii agresat pe net sau în viața reală.
Să-ți atace cineva copilul.
Ca jurnalist, cuvintele îți pot fi răstălmăcite
sau atribuite în mod fals.
Abuzul de putere pândește din umbră.
În Concordia, datorită camerelor, nu are unde să se ascundă.
IA zădărnicește orice tentativă.
Dacă copilul îți ascunde ceva ce trebuie să afli…
- Ți se va spune. - Sistemul ne sprijină.
Și ne sprijinim între noi.
Numiți-mă „descreierat”!
- Numiți-ne „demenți”. - „Nebuni”.
Spuneți-mi „nebun”.
Bună!
- Ce faci pe canapea? - N-aveam somn.
Ți-e bine?
Bine că te-ai întors!
Cum stau lucrurile în Centrală?
E ceva nou pentru toți.
- Dar se descurcă? - Cei cu care am vorbit, da.
Și în exterior, pe străzi?
Fiecare o percepe altfel.
Cu cât ești aici de mai mult timp, cu atât e mai greu, mai bulversant.
Incidentele astea fac valuri.
- Aș zice că-i mai mult. - Oamenii-s puternici. Se adaptează.
- Cine mai știe? - Că a spart sistemul?
Eram toți în cameră: AJ, Mathilde, Juliane, Thea.
Deci Fatemah a aflat. Cât de des vorbesc?
Thea și Fatemah?
Nu știu, n-a zis. Presupun că-i dă raportul.
De ce întrebi?
Ajunge mâine. E bine să știe cât mai puțini.
Nu-i putem ascunde adevărul.
Nici n-ar trebui. A fost cu noi de la început.
Are dreptul să trimită un om.
Scuze!
Lucrurile pot scăpa de sub control. Trebuie să fim precauți.
Să controlăm ce răzbate.
Mersi!
Anonim: Totul e pregătit?
Anonim: Da. Sunt gata.
Anonim: Perfect. Anunță-mă!
Încă cercetăm, dar în prezent nu există dovezi
că Oliver a declanșat alarme pentru altcineva în afară de partenere.
Deocamdată.
Adică?
Nu prea cred că s-a rezumat la patru femei.
Puștiul a avut baftă, a dat de o eroare în sistem.
De cel puțin patru ori.
- Un inadaptat de 23 de ani! Imposibil! - Dar a făcut-o.
Ai văzut imaginile.
Sigur s-ar fi lăudat pe forumurile hackerilor.
Am un analist care poate cerceta comunitățile,
poate se vorbește de Concordia.
Evităm amestecul din exterior până ne epuizăm resursele.
Nu-i voi da explicații. Nici nu va cere. Asta e procedura standard.
Prefer să mai așteptăm.
- Dă timp anchetei interne! - Putem face ambele.
Dacă găsim discuții, poate aflăm ce portiță a exploatat.
Și complici, clienți, corporații, chiar țări implicate.
Are dreptate. Să nu uităm că avem ceva prețios.
E o mină de aur informatică: 20 de ani de materiale cu localnicii.
Protecția datelor e la fel de importantă ca bunăstarea locuitorilor.
Mathilde, verifică dacă Oliver primea plăți din exterior.
Poate l-a depășit situația și a încercat să dea înapoi.
Poate a fost un accident. Poate chiar a avut noroc.
Dar e musai să aflăm de ce a murit.
Thea, cheamă-ți omul!
ROMA ITALIA
Thea: Mai ai legături cu grupurile ilegale de hackeri?
Marco: Da. Mă cred o fată de 18 ani din Florida.
Thea: Bine. Îți trimit o misiune.
Oliver petrecea mult timp în afara Concordiei.
Pleca noaptea, se întorcea dimineața, devreme.
Dacă întrebați unde se ducea, nu știu.
De când se mutase singur, știam doar ce-mi povestea el.
A spus că vizita pe cineva?
Era foarte secretos.
În afară de colegii de serviciu, nu-mi vorbea de nimeni.
S-a plâns vreodată de viața din Concordia?
Nu.
De ce întrebi?
Nu-l acuzăm de nimic, Cathy. Încercăm să-l înțelegem cât mai bine.
Nu asta face sistemul?
În oraș. Dar nu ne spune ce făcea când ieșea.
De asta te întrebăm pe tine.
Păi…
Era mulțumit la serviciu, se mândrea cu ce făcea,
dar cred că-și dorea să lucreze în IT mai mult pe partea de creație.
A urmat un curs universitar.
- Azeem, mai știi? - Creație de jocuri.
- Mi-a cerut recomandare scrisă. - Da. Nu mi s-a părut o idee bună.
De ce?
Petrecea prea mult timp la computer și la serviciu, și acasă.
Nu-i rămânea timp de altceva, de prieteni,
cu excepția celor de pe net.
Îl băteam la cap să iasă, să se vadă cu oameni adevărați…
Spunea că sunt la fel de adevărați ca cei de la serviciu sau de altundeva.
Știi dacă s-a întâlnit vreodată cu prietenii de pe net?
Dacă a făcut-o, nu mi-a spus.
Nu te mai deranjăm.
De ce n-ai întrebat-o?
- Despre ce? - Fetele cu care se vedea Oliver.
A zis să nu-i spunem nimic din ce-i ascundea Oliver.
Nu putem să n-o întrebăm. Îl căutăm pe ucigaș!
Chiar mort, are dreptul la intimitate.
Imaginile cu el, informațiile trebuie protejate.
La fel ca mama lui.
Dacă îi ascundem ceva ce i-ar schimba impresia despre fiul ei…
Nu-i putem spune noi.
- Când s-a întâmplat asta? - În ultimele șase luni.
Oliver se gândea să studieze creația de jocuri.
Dacă s-a dus la universitate, poate a fost filmat de camere.
Noaptea? N-aveau ce filma.
- Distanța se potrivește. - Dar a lipsit întreaga noapte.
Poate se vedea cu cineva.
- Campusul e mare. - Cu multe camere de supraveghere.
Exact. Nu avem personal suficient să le verificăm.
Începeți cu facultatea de profil. Holuri, intrări. Bine?
- Bine. Te țin la curent. - Grozav! Mulțumesc.
CRONOLOGIE MESAJE MOBIL
GIF NUMĂR NECUNOSCUT
- Erau pe mobilele celor patru fete? - Da.
Oliver a programat sistemul
să raporteze clipurile unde detecta imaginea.
N-au nicio legătură cu vânzarea de droguri.
Intruziunea lui n-a alertat sistemul?
- De ce nu l-a prins sistemul din timp? - Nu umbla la program.
Postul lui presupunea să furnizeze date pentru învățarea automată.
De ce s-ar fi alertat?
Imaginea aceea înseamnă ceva?
IA a căutat-o în materialele filmate în Concordia.
A găsit asta, de acum șase luni.
Drăcia dracului! La mustață. Bun.
Un supraviețuitor cu o victimă. Tare!
- Încerc să supraviețuiesc. - Și cam atât, Ronald.
Pseudonimul e „Roald”. „Rege” în norvegiana veche.
- Cum zici „o victimă”? - Al tău e „Vânătoarea”.
- Se poate mai banal? - Am 18 victime. Se potrivește.
Cum spui tu.
- Pa! Caut Clanul Concordia. - Stai așa!
Ai zis „Concordia”? Vorbim pe privat?
INVITAȚIE REFUZ - ACCEPT
- Da, bine. - I-au ras pe ai tăi.
Mirific!
- Ce vrei? - Voiam să studiez la Concordia.
- Păzea! - Rahat! Unul la dreapta.
- Tragi? - Unul la stânga.
I-am ars. Mersi de ajutor!
- Păstram muniție pentru următorii. - Vezi să nu!
Nu te-ai înscris la Concordia?
- Aiurea. - Am ales Göteborgul.
Nu-mi plac meditația și ceaiul de kombucha.
Și nimeni de acolo nu se pricepe la jocuri.
- De ce voiai să vorbim pe privat? - Fac mișto, stai calm!
Unde ți-e baza?
- În Spiral? - Nu, în Concordia.
- În Spiral, normal! - Drăguț.
- În Trecătoarea Gheții. - Ce dracu' e acolo?
- N-am fost acolo de nu știu când. - Nu-i mare lucru.
- Bag eu moduri. - Moduri?
Alt ecran de fond, brizbrizuri?
- Ai nimerit-o! Am plantat flori. - Ți se potrivesc, Roald.
Capul la cutie! Ești expus.
Știm cât au jucat Spiral?
S-au revăzut în joc în următoarele patru săptămâni.
Spulberând inamici și crescând în nivel.
Iubire modernă.
AI a extras și clipul ăsta din rundele recente de joc.
- O să crape! Insistă! - Acum! Pe el!
- Încă un foc. - Futu-i!
- Lovitura de grație. - Bestial!
Ai tras marfă!
- La dracu', da! - Prinzi șpilul.
Primul tău compliment.
- Nu te învăța! - Niciodată.
Coborâm la sol? Poate o luăm prin tuneluri.
- Da, marfă. - Apropo, câți ani ai?
- Crezi că am 50 de ani? - Așa speram.
Să fii un rasist misogin trecut, care stă în beciul părinților.
Am 22 de ani, nu-s rasist sau misogin și locuiesc singur.
Te dai mare! Și eu am 22 de ani. Dar stau cu cineva.
Fraiero!
Vorbim și-n afara jocului? Să mă conving că ai 22 de ani.
- Da. Tare! - Trimit cheia de criptare.
N-am încredere altfel.
Apoi rundele de joc s-au rărit. Acum cinci luni.
Când începea să plece noaptea din oraș.
Acum te văd, iubire!
Chiar mă gândeam la tine.
Bună, mamă! Știi să folosești tableta?
- Alex e cu tine? - Nu-s neputincioasă, să știi.
- N-ai pățit nimic cât te-am crescut. - Știu. Mi-am rupt doar o mână.
Te-au urcat în copac, deși ți-am interzis!
- Am căzut cu bicicleta. - Știu ce zic!
Mamă!
Bună! Stai pe net?
Nu ți-am stricat tableta, dacă asta presupui.
Nu presupun nimic.
Tatăl tău l-a invitat. Pe Albert.
- Îl cheamă Alex, mamă. - Așa am zis și eu.
Deci…
Ce mai faci, Thea?
- Toate bune? - Spune dacă vrei tableta înapoi!
- A sărit calul. - Nu-i nimic. E-n regulă.
De câteva zile, e cam labilă.
Nu mi-ai spus.
Nu… Nu voiam să te îngrijorezi.
A suferit o criză în weekend.
Fir-ar să fie, Alex! Regret că te-am lăsat să te descurci singur.
Ce face Talon?
E confuz. Îi e greu când bunica lui nu se poartă ca de obicei.
Și mie. Și ție. Tuturor.
Nu știu ce să…
Rahat! Închid. Te iubesc!
Și eu.
DUBAI UAE
- Pari îngrijorată. - Sunt, Fatemah. Foarte tare.
Materialul aprobat de Curte are legătură cu un omor.
Trebuie să-i dăm de cap.
Desigur. Dar n-am mai apelat la Curte sau la poliție.
- Doar Oliver Miller e compromis. - Deocamdată.
Dacă n-avem grijă, o pot păți și alții.
Mama lui, prietenii, colegii de serviciu, vecinii…
Toți ar putea intra în vizor.
- Nu degeaba am trimis-o pe Thea. - Înțeleg.
Dar pricepe și tu că asta e o investiție mai aparte!
Nu-ți bate capul cu investiția mea!
M-am angajat pe termen lung. Cred în ce ai făcut și ce vei face.
Clădești lumea viitorului.
Toți cei implicați sunt norocoși.
Mă duc la aeroport. Ne vedem dimineață!
NEÎNREGISTRAT
DATE NEPROTEJATE
NEÎNREGISTRAT
Am găsit o studentă din Göteborg pe care o vizita Oliver Miller.
Elodie Cailleux, 22 de ani. Studia Științe Politice.
Joacă cu pseudonimul „Vânătoarea”.
Bună! Vă las.
Bună, Karyn! Mersi c-ai acceptat să ne vedem.
- Pot să-ți pun niște întrebări? - Da.
Ai văzut-o pe Elodie plecând sâmbătă dimineață.
- Pe la ce oră? - Nu știu sigur.
Era devreme?
Ieșise în seara dinainte. S-a întors târziu.
Mi s-a părut că o aud ieșind din apartament dimineața.
A zis ceva? Cum părea?
N-am văzut-o. Nu mă ridicasem din pat. Nu eram…
- N-am fost atentă. - Nu-i vina ta. Bine?
- Îl cunoșteai bine pe Oliver? - Bine? Nu.
Dormea uneori în camera lui Elodie.
Nu i-ar fi făcut niciun rău!
Deocamdată doar ne interesăm de ea, dar trebuie să vorbim.
Deci e suspectă, nu-i așa?
Îi zicem „Șoricel”.
- Nu e genul. - Și „Vânătoarea”?
Cum își zice în jocuri?
De asta o bănuiți? Ce prostie!
Ai contactat-o de atunci?
Da. I-am trimis mesaje. Cu prostiile uzuale.
Nu le-a primit.
Nu știu unde e.
- Pot cerceta? - Camera mea?
Ambele.
- Du-te cu ea! - Bine. Faceți cum vreți.
- N-am niciun amestec! - Știm, Karyn. Știm.
Oliver s-a dus noaptea
la un campus din Göteborg, în vizită la Elodie Cailleux,
22 de ani, studentă la Științe Politice.
Pasionată de jocuri, fără cazier. A dispărut curând după omor.
- E dată în căutare de Interpol. - Oliver i-o fi destăinuit ce a făcut?
- Sau a făcut-o pentru ea? - Rămâne de văzut.
Nu par să existe legături financiare între ei.
Nici retrageri, nici depozite. El cheltuia aceleași sume.
Știm mai multe despre breșă?
O echipă caută intruziuni și căi ascunse de acces.
Încă n-au găsit nimic.
Când veți ști sigur că nu-s alte probleme de securitate?
- În 24 de ore. - Bine.
Ce-i spunem Hannei?
Să fim discreți până ne lămurim ce înfruntăm!
Diseară facem testul de extindere.
- Localnicilor ce le zicem? - De ce le-am spune ceva?
Sistemul de siguranță nu e sigur.
- Va fi, după evaluare. - Dacă află înainte?
- Nu vor afla. - Procedăm ca în cazul Hannei.
Anunțăm localnicii când aflăm cine a provocat breșa.
- Și că s-a rezolvat. - AJ, Mathilde, la treabă!
Vă rog să ne lăsați puțin singure.
Proiectul Kopwitz s-a aprobat prin referendum.
La mustață, dar Hanna Bremer a obținut majoritatea.
Oponenții ei sunt hotărâți să facă totul ca să schimbe rezultatul.
De acord, e un risc.
Dar mi se pare o mare greșeală să-i ascundem ceva atât de important.
Ar vrea să afle?
De ce n-ar vrea?
Dacă-i spui, ar trebui să aleagă dacă anunță public sau nu.
Dacă nu-i spui și se află, vina cade doar asupra ta.
Cât despre localnici… Noah are dreptate.
Mai bine să afle când deja s-a rezolvat.
Fatemah, oamenii vin aici având încredere în noi.
Așa îi câștigăm.
Cred în promisiunile noastre. Una dintre ele e transparența.
Dacă ne compromitem, Concordia riscă să devină tot ce nu ne doream.
Știu că înțelegi.
Îți invidiez pasiunea. Aș vrea s-o împărtășesc.
- O împărtășești! - Parțial.
Am crescut într-o lume în care schimbarea părea imposibilă.
Nu mi-am permis să fiu transparentă.
Asta nu înseamnă că nu înțeleg importanța transparenței pentru tine.
Dar, ca s-o păstrezi pe termen lung, poate va fi nevoie de compromisuri.
DRESDA GERMANIA
Mobilul crimei e nedeterminat.
Poliția n-a găsit legături cu serviciile de informații
sau spionajul corporativ.
N-are nicio legătură cu postul lui Oliver în Centrală.
Altceva de știut?
Nu.
Concordia din Kopwitz nu e un pod sau o autostradă.
E în joc cariera mea politică!
- Opoziția ar da orice să eșuez. - Știu, Hanna.
Capitalul tău politic rămâne în siguranță cu noi.
- Pe diseară! - Da, pe diseară.
- Poftim! - Mulțumesc.
N-a fost ușor de obținut.
Mulțumesc!
- Am făcut multe presiuni. - Nu-i o problemă pentru tine.
Mersi!
Mă mir că un gigant social media ca ONA Software
ne-a predat datele utilizatorilor.
Să fiu ușurată sau îngrijorată?
CENTRUL GERMANIEI
Ce facem aici?
Poposim o vreme.
- Ai zis că trebuie să continuăm! - Știu.
Ce îmi ascunzi?
Poliția din Göteborg.
Ți-a publicat numele, poza, toate cele.
- Băga-mi-aș! - Da.
- N-am putea merge mai departe diseară? - Trebuie să avem mare grijă.
Ne spune el când e sigur.
- El? Cine? Leon? - Da.
Știu că presiunea e mare,
dar nu putem decât să-l ascultăm cu sfințenie
și să facem fix ce ne cere, bine?
Bennu, Denpo, Gawa, Valentina, Ivan, Victor
și, în final, Abraham, Kekoru și Moses…
Bine ați venit!
Unii au mai fost aici. Pentru alții e întâia oară.
Sărbătorim în fiecare lună nou-veniții.
Astăzi întâmpinăm familii din Noua Zeelandă,
Etiopia, Moldova și Myanmar.
Și, peste doar câteva zile…
vom ura bun-venit în familie și orașului german Kopwitz.
Avem multe începuturi de sărbătorit!
Să ridicăm paharul și să le urăm călduros bun-venit!
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
Bine ați venit! Noroc!
Thea, ți-l prezint pe doctorul Peter Blom!
A susținut de timpuriu Concordia și e membru al consiliului.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Conduce majoritatea proiectelor medicale.
Lucrează la programul Geniul, viitorul serviciilor de sănătate:
un microcip cât un vârf de ac, plasat subcutanat.
Nu se înlocuiește.
Preîntâmpină afecțiunile uzuale
precum cancerul, bolile de inimă, demența și nu doar atât.
Trebuie să comunice strâns cu IA din Concordia.
Folosiți datele pentru tratamente în timp real?
Îngrijiri complete pentru localnicii de aici
și din rețeaua extinsă.
Programul e abia la început.
Dacă merge bine, vom discuta mai des în curând.
LEIPZIG GERMANIA
Interesantă opțiune!
E o piesă rară. Se găsește greu.
Am noroc azi.
Amândoi avem.
- Te așteptai să vin. - Era cazul.
Ce cauți?
Oficial, gestionez situații de crimă. Dar nu asta fac de fapt.
De cele mai multe ori, salvez oameni de ei înșiși.
De-ar trebui să știi ceva, crede-mă că ți-aș spune.
În branșa mea, scepticismul ajută. Nu mi-o lua în nume de rău.
De ce am impresia că știi deja tot?
Privesc după cortină. Puțini au șansa asta.
Deci…
Ce vezi?
Confirmă ce știu. Subiectul preferat al presei.
Mamă la 18 ani, văduvă la 21.
Ai plecat din Germania de Est la 22 de ani.
Ai creat Concordia la 34.
Din punctul ăsta, presa începe să inventeze.
Concordia n-a fost doar visul meu, ci și al lui Magnus.
Tatăl vitreg al lui Noah.
Magnus voia să transforme orașul unde copilărise și eu…
Știi partea aia.
Presa găsește mai interesantă mama singură din Germania de Est.
Și fac din asta un adevăr.
Ciudată schimbare!
Cineva crescut sub opresiune întemeiază un oraș supravegheat?
Se petrec lucruri ciudate, de anvergură, ca replică la suferința colectivă.
Incidentul armat de la școala Skällrea.
Sincer, s-a scris cam mult despre asta.
Orașul tău comemorează tragedia și înțeleg că se putea sfârși mai rău.
Dacă colega nu ridica arma…
Așa se spune, da. S-ar fi schimbat povestea.
Ești marcat când curmi o viață, chiar dacă îi salvezi pe alții.
Încă nu i-au dat numele.
Thea, înțeleg de ce ți se pare ciudat
că visam la Concordia având originile astea, dar…
problema nu-i niciodată tehnologia.
Ci intențiile celor care o folosesc.
Oamenii au intenții bune la început.
Mergem?
Ce relație avea Elodie cu Oliver?
- Nu cred că o atrăgea. - De ce?
Ea se vedea cu altcineva.
- O fată? - Da.
Ai vorbit vreodată cu ea?
Nu prea. Se fereau de lume.
Parcă voia s-o țină pentru ea, să nu se afle.
Nicio șansă în cutia asta de chibrituri. Nu-i știu numele.
- Îți amintești ceva aparte despre ea? - După accent, era nemțoaică.
Era roșcată, cu frizură de hipsteriță. Ce-o fi căutat Elodie cu Oliver?
Era limpede că ea nu-i împărtășea sentimentele.
- Fata asta știa despre Oliver? - Mai mult ca sigur. Nu se intersectau.
Pleca înainte să ajungă Oliver, prea des încât să fie coincidență.
Colega de apartament spune că iubita pleca mereu înainte să ajungă Oliver.
Iată!
E Karyn?
Poți focaliza?
Nu pot.
Nici nu-i pot căuta fața. E un cămin studențesc.
Dar sigur nu-i Karyn.
Stai așa!
GÖTEBORG SUEDIA
Legislația își propune
să reducă emisiile de gaze de seră și să promoveze energia regenerabilă,
un pas mare către un viitor mai verde și mai sustenabil.
Știri din sănătate: autoritățile anunță un punct de referință
în lupta împotriva crizei mondiale a sănătății.
Rata vaccinării a atins cote-record,
oferind protecție crescută în comunități
și promovând speranța în întoarcerea treptată la normal.
BUN-VENIT
Totul e bine? Ai reușit? Bun. Mersi!
- Totul e gata? - Da.
Ole! Cum e legătura cu Kopwitz?
Ole!
- Poftim? - Avem legătura?
- Da, totul pare în ordine. - Bine.
Toată lumea pe poziții, vă rog! Camere!
Sunet!
Cred că suntem pregătiți.
Bun. Să începem.
Nu-i bine. Trebuie să vedem acolo transmisiunea în direct.
E zidul cu proiecția.
Statuia ar obstrucționa imaginile transmise.
Statuia comemorează copiii care au pierit.
Tragedia lor a dat naștere Concordiei.
De asta vreau să fie acolo, la vedere.
În ziua cu pricina nu vor fi scaune.
Trebuie să fie un eveniment relaxat, în familie.
Să verificăm secvența introductivă!
Foarte bine!
Arată minunat, nu-i așa?
Juliane?
- Hanna, mă vezi? - Da. Bună!
- Tehnicienii fac ultimele pregătiri. - Bine!
Memorialul trebuie să fie în prim-plan și…
Avem încredere că, în Concordia, datele noastre sunt în siguranță.
Spun sincer cum utilizează datele, cum le strâng,
ce folosesc și cu ce ne ajută.
- Ce se întâmplă? - Juliane?
Imaginile sunt consultate doar la nevoie.
Cum e viața în Concordia? Sigură.
Sigură.
Ce…
Mă auzi, Juliane?
Taie curentul, ce mama dracului?
Deconectați tot! Ole!
NU DOAR VOI PRIVIȚI
Subtitrarea: Irina Para