Byli jsme v domě. Malý byl na zahradě v domku na stromě.
Spadl ze žebříku a praštil se do hlavy.
Byl v bezvědomí a my jsme nic neslyšeli.
Když pomyslím, jak dlouho by tam ležel, kdyby kamery nespustily poplach…
Při mé nemoci je každá infekce hrozbou,
ale tady UI hlídá virovou nálož ve společnosti.
Pokud vzroste riziko, dostanu upozornění a odbornou radu.
Bolelo mě břicho. Měl jsem rakovinu žaludku.
Umělá inteligence ji odhalila. Systém hlídá sebemenší náznaky.
I ty, kterých bych si nevšiml.
Když jsem přišla do Concordie, byla jsem těhotná.
Okamžitě mě i dítě vyšetřili.
Všimli si abnormalit, na které se připravili.
Tak špičkovou péči bych si nemohla představit, natož dovolit.
Oba pracujeme. Moc nevyděláváme.
Ale tady v Concordii, je to pro nás víc než dost.
Soukromé školy neexistují. Všem se dostane stejného vzdělání.
Concordia mi poskytla bezplatnou péči, abych mohla dostudovat a najít si práci.
Chtějí na univerzitu? Věnovat se řemeslu nebo obchodu?
Město uhradí náklady.
Nezáleží na tom, kde žijete…
- Kolik je vám let… - Odkud jste…
V Concordii můžete rozvinout svůj potenciál.
Nejsem naivní, Fatemah.
Znám tvůj svět. Vím, jak funguje rizikový kapitál.
Ale měli jsme to vědět dřív.
Investovala jsem do softwaru rozpoznávání obličeje.
S bývalým manželem jsme měli být obezřetnější
a lépe si tu firmu prověřit.
Rozhodl se poskytnout technologie subjektům,
se kterými bych osobně nespolupracovala.
Poskytl je tajným službám a pochybným režimům.
Okamžitě jsem se stáhla.
Pořád jsem ale figurovala v papírech.
A kdy to bylo?
Před 25 lety.
Tehdy jsem se rozhodla, že podobné investice jsou pro mě tabu.
A to jsem dodržela.
To přesně říkáme. Tak to popravdě vysvětlete.
Ne.
Můžeme tomu jednou provždy učinit přítrž.
Budeme naprosto transparentní.
Ukážeme světu, že nemáme co skrývat.
Na stránky dáme všechny investory, každý cent, účetnictví, ať to vidí.
Anonymové nám bezděky prokázali laskavost.
Kdo je to?
Otevři.
To nic.
První vražda v Concordii, únik dat ze svěřenského fondu Aminů…
Došlo k odhalení zničujících detailů o financování společnosti.
Únik informací vyvolal otázky o skutečném záměru…
…konkrétní data a rychlost.
Prozatím si analýza vystačí s…
Dobré ránko, ospalče.
Zdrogovals mě. Co to mělo znamenat?
Bezpečnostní opatření.
Kde je Tessa?
Vrátí se.
Jo, ale kde je?
Musí ti pokaždý hlásit, kam jde?
Potřebuju předat vzkaz tátovi.
Nebo aspoň zjistit, jak na tom je. Tvoji lidi to dokážou, ne?
Zaměří se na naše citlivá místa.
- Na blízké, přátele… - Musím to vědět.
Prosím.
Zařídím to.
Děkuju.
Co mám dělat, než se Tessa vrátí?
Vydechni si.
Už jsi v bezpečí.
Jak budou reagovat investoři?
Upřímně řečeno, nevím.
Vražda Olivera Millera, hacknutí a teď tohle…
Někteří investoři můžou vycouvat.
Co pak?
Investice jim vrátíme v plné výši.
Ale teď přecházíme do útoku.
Mladší straníci tlačí nové referendum.
Jednej v nejlepším zájmu Kopwitzu.
V opakování hlasování ti nebudu bránit.
Můžeme se obrátit na jiné město.
Samozřejmě to pozdrží rozšíření Concordie.
Ale záleží mi na tom, aby naše první partnerské město
bylo oddaným partnerem.
Jasně. Ještě to probereme po tiskovce.
Už jsem to říkala policii, Oliver byl hrozně tichý.
- Zírali jsme do monitorů. - Žádné drinky po práci, setkávání?
Sem tam jsme někam zašli, ale Oliver nikdy.
Takže se tu s nikým nebavil? Ani o pauzách?
Napadá mě jenom Chester Pappas.
Občas spolu byli na směně.
Vídala jsem je spolu o pauzách.
Neřekla bych, že tu Olivera někdo doopravdy znal.
To vám říkám upřímně. Ani Chester.
- Pracuje dneska? - Nepřišel.
Neptala jsem se, ale došlo mi, že šel na pohřeb.
Má ho dneska.
Nevěděla jsem, že je to dneska.
Rodina si přála zachovat soukromí.
Jenom pro blízké přátele.
Omluvíš mě?
- Chester? - Ano?
- Vím, že teď se to nehodí. - Už jsem vypovídal.
Z ničeho vás neobviňuju.
Snažím se Olivera líp poznat.
Všiml jste si před jeho smrtí něčeho zvláštního?
Choval se jinak?
Snažil se víc chodit ven.
Vídat lidi.
Holky.
My oba, ale on byl urputnější.
Chtěl se za každou cenu odlišit.
Nesnášel svoji stydlivost nebo tak.
Už nějakou dobu to zkoušel.
Fajn.
Popravdě jsem trochu žárlil.
Vypadalo to, že se změnil.
Ale pak se vrátil do starých kolejí, byl tichý.
Nechtěl mluvit.
Kdy se to stalo?
Tak měsíc před smrtí.
Napadá vás proč?
Ne.
Změnil se?
Tak trochu. Působil rozrušeně.
Trochu nervózně. Myslel jsem, že je jenom náladový.
Ale pak pár dní, než se to stalo…
Vypadal, že to z něj úplně spadlo.
Děkuju.
Říkáte, že seznam můžou vidět všichni.
Kde ho najdu?
Od rána visí na našem webu.
Mohu vás ujistit,
že ani cent nepochází z vojenských či vládních zdrojů.
Týká se to jak Concordie ve Švédsku, tak německého Kopwitzu.
- A účetnictví to dokazuje? - Dokazuje.
Směle se tam podívejte, pokud pochybujete.
Když mi Juliane poprvé vyprávěla o své utopické vizi,
o novém městě, zelenějším, bezpečnějším, inkluzivnějším s naprostým soukromím,
věděla jsem, že do toho chci jít.
Po 20 letech předčilo naše představy.
A ten únik? Kdo za tím stojí?
Skupina antisystémových extremistů.
Důvodně se domníváme,
že stojí za vraždou Olivera Millera, milovaného člena Concordie.
Zastrašování nás nezastaví.
A násilí teprve ne.
Takže projekt v Německu pokračuje?
Rozhodně.
Dokonalá proměna Kopwitzu potrvá léta,
ale základy systému Concordia už jsou položeny.
Obnova bytového fondu může začít, stejně tak rekultivace zelených ploch.
Vše začne podle plánu po oficiálním spuštění.
Co říkáte na obavy ze stvoření nové Číny nebo Severní Koreje…
Nevytváříme tu další totalitní stát, co špehuje lidi.
Ne.
Současný svět vnímáme tak, jak je,
děláme vše, co je v našich silách…
abychom takovému scénáři zabránili.
Děkuji vám oběma.
Slyšeli jste exkluzivní rozhovor
s Juliane Ericksenovou a Fatemah Aminovou.
pro EBC News.
Nic víc?
Žádná reakce?
Online? Kdekoli?
Prostě bagr.
Zase!
Všem je to u prdele!
Kvůli tomu jsem se všeho vzdala!
Všeho!
Kde je kurva Tessa?
Co má asi tak udělat?
Tessa je v terénu, kde operuje.
Rozšiřuje naše řady.
Co to znamená?
Specializuje se na nábor.
Nábor?
Není jako oni. Nesedí za monitorem.
Potřebujeme ji v terénu,
aby se k nám přidali další lidi.
Jako naverbovala mě?
Do prdele.
To bylo před pár dny?
Ano. Přejely Dánsko, takže nejspíš míří do Německa.
Kde se pravděpodobně pohybují?
Nejspíš se skrývají někde v Lipsku.
Ale vím, co si myslíte. Kopwitz je kousíček.
- Toho se Thea bála. - Zvládnete to včas?
S jistotou to neřeknu, ale vždycky to nějak dopadne.
Ozveme se, když zachytíme další signály
nebo se ozve německá policie nebo Interpol.
Jasně, úplně bych na ně nespoléhal.
Mělas mi to povědět, když jsem ti o něm poprvý řekl.
Teď nemůžu slavit.
Nejde to, Juliane.
Dusí mě to.
Petere, prosím.
Musí existovat způsob, jak říct pravdu, aniž by…
PRO JULIANE: Můžeme si promluvit?
TELEFONNÍ SIGNÁL
NEREGISTROVANÝ
REGISTROVANÝ
- Ahoj! - Tak šup, Talone.
Ahoj!
- Božínku. - Díky.
Viděl jsem zprávy. Jak to jde?
Obvyklý propletenec.
- V pohodě? - Zvláštní bušení srdce.
- Jak jsme daleko od města? - Pět minut.
Takže mám pět minut na vymazání nahotinek z mobilu.
Neblbni, pět minut ti nestačí.
Pojď, Talone. Přendej si tašku do maminčina auta.
Je tu brouček, tati.
Viděla jsem brouky na…
ODPOJENO
Šup, Tale.
Poběž.
A to mě můžeš špehovat, i když nejsi doma?
- Přesně tak. - Opravdu, mami?
- Jo. - I když se schovávám?
Když se schováš opravdu dobře…
Tak jo.
- Nechtěla jsem tě v tom nechat… - To neřeš. Zapni si mobil.
Najdi mě!
Brzo bude po všem, pak už budeme jenom spolu.
Jeden požadavek.
- Souhlas? - Jo.
Najdeš si pak chvilku, abychom se pořádně pozdravili?
Ta myšlenka mě dneska drží nad vodou.
- Fakt? - Fakt.
Pa pa, Tale. Přijdu.
Je schovanej.
Dobře jsem to promýšlel…
Mám pocit, že to chce změnu.
Uzrál čas, abych odstoupil z představenstva.
Nebylo to snadné rozhodnutí.
Všichni ale víme, že budoucnost Concordie je v UI.
Rád bych na svou pozici doporučil AJ.
Projekt ho potřebuje víc než mě.
- Petere, třeba to nějak… - Už jsem se rozhodl.
Těším se, až budu mít víc času na praxi.
Moc mě to mrzí.
Oskare?
Čau.
Hele…
Co je? Není ti nic?
Ne, ale…
- Ale co? - To vyšetřování Olivera Millera…
No?
- Uzavíráme ho. - Uzavíráte?
Nadřízený teorie Anonymů uspokojila.
- Případ předávají Interpolu. - Co? Potřebujeme víc času.
Mně to povídej…
Už s tím ale nic nezmůžu.
Máme toho nad hlavu a přidělili mi novej případ.
Mrzí mě to, Isabelle.
ROMANTICKÁ VEČEŘE @LEDNICKA
Slyšela jsem o Peterovi.
Je ho škoda, vždyť stál u zrodu Concordie.
AJ má předpoklady k místu v představenstvu.
Jeho práci ve vedení přebírá Mathilde.
Stejně ji čekalo povýšení, tak se aspoň ukáže.
Není ti nic?
Göteborská policie předává případ Interpolu.
Není přeci jen povolanější?
Asi jo.
Izzi?
Dneska měl Oliver Miller pohřeb.
Promiň, to jsem nevěděl.
Mám pocit, že jsme Olivera i jeho matku zklamali.
Věřili v nás, v Concordii. Měli jsme tam pro něj být.
Nechtěl, abychom to věděli. Zametl stopy.
Naším úkolem je to vědět.
Systém není dokonalý. To už víme.
Nejlepší pro jeho matku, pro všechny bude…
když už se to nebude opakovat.
Jo?
- Čau, sorry, byla jsem… - Vím, kdes byla.
Takže seš můj styčák, co?
Nezačala jsem si s tebou kvůli němu.
Seznámily jsme se a já ti věřila.
Mělas to stejně, tak jsem ti řekla o sobě, o svý činnosti.
Myslela jsem, že jsme tým.
- Nenapadlo mě, že mě využíváš. - Tak to není.
Nikdy bych tě nevyužila.
V ničem jsem ti nelhala.
I kdyby to bylo jinak, chtěla bych…
Pořád bych s tebou chtěla bejt.
Jak dlouho tu musíme zůstat?
Nevím. Pracujou na tom.
Jsme tým, Elodie.
Nevěříš?
Talone!
Může tu takhle lítat?
Hne tu snad někdo brvou?
Nevidím tu další takový spratky.
- Vidlička a zásuvka… - Klídek. Věř mi.
Jasně.
Nemáš hlad?
- Hlídám tě. - Hodně svačím, věř mi.
Spíš by tě mělo stresovat to množství cukru, co jím.
Hele, vím, že toho máš nad hlavu, ale mohl bych tě poprosit…
abys tu chvíli byla jen pro mě?
Co?
Jo.
Promiň. Mám hlavu jak pátrací balón.
Poslední dobou jsem žena na baterky. Vynahradím ti to.
No, to se vlastně hodí,
protože se tě na něco chci zeptat.
Chci se přestěhovat do Francie k rodině.
Pomoc by se nám hodila, našim se po Talonovi stýská…
A co máma?
- Je tam všechno. - Všechno?
Jo, sestry, co chodí domů.
Už to nezvládám.
Potřebujeme pomoc.
Musím se víc soustředit na práci.
Neustále zaostávám.
A v Londýně hlavně nikoho nemám.
Snažím se, ale nezvládám to.
A teď to na mě dopadá víc než jindy.
Hele…
Nechci, aby ses ničeho vzdávala.
Ve snu by mě to nenapadlo.
Chápu, že máš důležitou práci, ale mně to nestačí.
Podpora, lidi, naplnění.
Potřebuju stát na pevných základech.
Nevěděla jsem, že o tom přemýšlíš.
Promiň, že jsem si toho nevšimla.
Nemusíš odpovídat hned.
A klidně navrhni co a jak, ale…
takhle to dál nejde.
Tak to je.
- Jo. - Jo.
- Mathilde? - Čau. Zas upozornění na Petera Bloma.
Na Petera? Co dělá?
Ráda bych ti řekla, co mikrofony zachytily,
ale nedává to smysl.
- Kde je? - U památníku.
U památníku? Co tam dělá?
- Chodí. - Sobec, takovej sobec.
Má zvýšené veškeré faktory.
Tak jo, sakra práce. Podívám se na něj.
- Klidně seženu někoho jiného. - Ne, v pohodě. Dík.
- Jde o Petera. - Slyšel jsem. Co se děje?
Tísňové volání. Je u památníku.
Ne. Zůstaň. Pojedu.
Dneska jsem u toho byl, třeba ke mně bude sdílnější.
Stejně jsem nespal. Vzduch mi prospěje.
A ty si potřebuješ odpočinout.
Hrozně dřeš.
Musíš si odpočinout pro blaho všech. Jo?
Tak fajn.
- Petere. - Co?
Tebe bych nečekal.
Volali Isabelle.
Vzal jsem to na sebe.
Vypadá divně, když jsi v tuhle hodinu venku.
Jenom si čistím hlavu.
Vždycky jsi běhal.
Jo, ale už to není ono.
Nic mi tu nezbylo.
To přece není pravda, Petere!
Počkej.
Vždycky jsem jenom chtěl pomáhat mámě.
A to jsi vždycky dělal.
Určitě nebylo snadné rezignovat. Vím, cos Concordii obětoval.
Ale rozhodl ses odvážně.
A máma si tě za to váží. My všichni.
- Všichni si tě za to vážíme. - Aha?
Už se na sebe nemůžu podívat do zrcadla.
Jsi na sebe moc přísnej.
Kvůli nám oběma jsem to mohl zvládnout líp.
Nic si nevyčítej.
Ale nedovolila mi to.
Doprovodím tě domů. Pojď.
Kvůli mně.
Hej.
Ber to jako laskavost. Stejně jsem nespal.
NOAH: Vše ok. Doprovázím Petra domů.
PŘÍSTUP ZAMÍTNUT
- Co je s Oliverovými složkami? - Omezili jsme přístup.
- Proč? - Vyšetřování je uzavřeno.
Ale naše interní ne.
O to se nemusíš starat. Vedení se o to postará.
- Čí je to příkaz? - Můj.
Soubory budou zapečetěny, pokud je nebude chtít Interpol.
- Paní Millerová, promiňte… - Co po mně proboha chcete?
- Mrzí mě to. - Stačí, že jste se ukázala na pohřbu.
A teď se prý ví, kdo jsou vrazi, ale nemůžete je chytit.
Moc mě mrzí, že jsme vás a vašeho syna nedokázali ochránit.
Ale já chci jenom zjistit pravdu.
A potřebuju vaši pomoc.
Změnilo se u něj něco, než se mu to stalo?
Za poslední týdny se tu stavoval častěji.
Neřekl proč a…
Já se neptala.
Byla jsem ráda, že se ukázal.
Nevíte o žádné životní změně?
O ničem jsem nevěděla.
Vypadal…
Vypadal šťastný.
To chce vidět každá máma.
Nechtěl mluvit, takže…
Nechala jsem ho být. Nechtěla jsem být vlezlá.
Uvařili jsme si večeři, najedli jsme se
a pak jsem se šla do pokojíku dívat na televizi
a on si hrál videohry na počítači.
Vždycky se smál, na co to koukám,
tak mi nevadilo, když si zalezl do dětského pokoje.
Bylo…
Byla jsem ráda, že je doma.
Můžu se na ten počítač podívat?
HISTORIE PROHLÍŽEČE
Střelba na švédské škole si vyžádala přes 20 obětí
Údajně střílel 17letý Jesper Claesson.
Claessona měl v péči místní psychiatr.
Rozrušený psychiatr Peter Blom se k tomu odmítl vyjádřit…
HISTORIE PROHLÍŽEČE PETER BLOM
MASAKR NA ŠKOLE VE SKÄLLREI: PSYCHIATR STŘELCE PROMLUVIL
Masakr na škole Skällrea: Psychiatr střelce promluvil
Doktor Blom se nedomníval, že měl Jesper násilné sklony.
…nevšimli jsme si varovných signálů.
Paní Millerová?
- Ano? - Byl váš syn pacientem doktora Bloma?
Doktora Bloma?
Ne.
Ne. Chodil k Azeemovi.
Noah mu dělal kouče.
Jinak…
chodil ke školnímu poradci.
Nic víc.
Nerada obtěžuju.
Chtěla bych mluvit s vaším dědečkem Edvinem Claessonem.
- Pardon, jsem Isabelle… - Larssonová.
Prarodiče nejsou doma.
Nevíte, kdy se vrátí?
Nevím.
Nechám vám na sebe číslo. Kdyby se mi dědeček mohl ozvat…
Prosím?
Cože?
- Co se stalo? - Vyplaval, byl zatížený kameny.
Vyhledala jste mě.
Co chcete?
No…
Chtěla jsem s vámi mluvit o Oliveru Millerovi.
O tom zabitém chlapci.
Zajímal se o to, co se stalo s Jesperem a…
Že Jesper byl pacientem Petera Bloma, než…
Než…
Tak do toho. Než vystřílel školu.
Peter mi napsal. Chtěl se sejít.
Váhal jsem, ale nakonec jsem souhlasil.
Kdy to bylo?
Měli jsme se sejít včera večer, ale neukázal se.
Peter se dneska zabil.
Bylo to pro něj velké břemeno.
Zklamal Jespera…
Mého vnuka.
Ty vzpomínky se vracejí.
I po tolika letech…
Minulost se dneska dere na povrch obzvlášť drsně.
Překlad titulků: Barbora Šůchová