Olimme sisällä talossa. Hän oli takapihan puumajassa.
Hän putosi tikkailta ja löi päänsä.
Hän oli tajuton. Emme kuulleet mitään.
Kuinka kauan hän olisikaan ollut siellä ilman kameroiden hälytystä?
Vaivani vuoksi tulehdukset ovat pelottavia.
Täällä kuitenkin tekoäly valvoo yhteisön viruskuormia.
Jos riski on korkea, saan tiedon ja ammattilaisen neuvoja.
Minulla oli vatsakipuja. Kyseessä oli vatsasyöpä.
Tekoäly havaitsi sen. Järjestelmä tarkkailee kaikkia merkkejä.
Niitäkin, joita en itse ehkä näe.
Olin raskaana tullessani Concordiaan.
Pääsin heti raskaudenaikaisiin tutkimuksiin.
He huomasivat poikkeavuuksia, joihin olivat valmistautuneet.
Uskomatonta huolehtimista, johon minulla ei olisi ollut varaa.
Käymme molemmat töissä. Emme tienaa paljoa.
Mutta täällä Concordiassa palkkamme riittää kyllä.
Täällä ei ole yksityiskouluja. Koulutus on kaikille sama.
Sain ilmaisen päivähoidon, jotta saatoin valmistua ja etsiä töitä.
Jos he tahtovat yliopistoon tai tietylle alalle,
kaupunki tarjoutuu maksamaan.
Ei ole väliä, missä asuu…
- …kuinka vanha on… - …mistä tulee.
Concordiassa mikään ei ole omien kykyjen tiellä.
En ole naiivi, Fatemah.
Olen ollut maailmassasi. Tiedän, miten riskipääoma toimii.
Tämän ei pitäisi selvitä meille nyt.
Sijoitin rahaa kasvojentunnistusohjelmistoyritykseen.
Ex-mieheni ja minun olisi pitänyt tietää paremmin.
Selvitellä asiaa tarkemmin.
Hän päätti lisensoida teknologiat tahoille,
joiden kanssa en olisi ikinä työskennellyt.
Tiedustelupalveluille ja epäilyttäville hallinnoille.
Jätin hankkeen heti, mutta nimeni oli yhä asiakirjoissa.
- Milloin tämä tapahtui? - 25 vuotta sitten.
Päätin silloin, etten jahtaisi enää tämän tyyppisiä varoja.
Enkä ole tehnyt niin.
Sanomme siis niin. Kerromme, mitä tapahtui ja miksi.
Ei.
Luulen, että voimme lopettaa tämän.
Teemme kaikesta julkista.
Näytämme maailmalle, ettemme salaile.
Jokainen sijoittaja, jokainen sentti. Kaikki näkyvillä sivustollamme.
Tarkoittivat he sitä tai eivät, Kasvottomat ovat tehneet palveluksen.
Kuka siellä on?
Avaa se.
Hys. Kaikki on hyvin.
… Concordian ensimmäinen murha, datavuoto paljasti yksityiskohtia -
Concordian rahoituslähteestä.
Vuoto on herättänyt kysymyksiä oikeista aikeista…
…konkreettista dataa, nopeasti. Nyt analyysi tuntuu kertovan, että…
Huomenta. Pääsit paikalle.
Huumasit minut. Mitä hittoa?
Varotoimia.
- Missä Tessa on? - Hän palaa kohta.
Niin, mutta missä hän on?
Pitäisikö hänen raportoida menemisensä?
Minun pitää saada viesti isälleni.
Ainakin saada selville, miten hän voi. Eivätkö tyyppisi pystykin siihen?
He tarkkailevat paikkoja, joissa emme ole varuillamme.
- Rakkaita, ystäviä… - Tarvitsen tätä.
Ole kiltti.
Hoidan asian.
Kiitos.
Mitä minun pitäisi tehdä Tessan paluuseen asti?
Rentoudu vain.
Olet turvassa nyt.
Mitenhän sijoittajat reagoivat?
En oikeastaan tiedä.
Oliver Millerin murha, hakkerointi ja nyt tämä.
Jotkut sijoittajat saattavat vetäytyä.
Ja mitä sitten?
Palautamme heidän sijoituksensa täysimääräisinä.
Mutta sitä ennen lähdemme hyökkäykseen.
Jotkut nuoremmista puoluejäsenistä tahtovat uuden äänestyksen.
Tee, mikä on parasta Kopwitzille.
En seiso uuden äänestyksen tiellä.
Voimme keskittyä toiseen kaupunkiin.
Tietysti se viivästyttää Concordian laajentamista.
Mutta haluan myös ensimmäisen ystävyyskaupunkimme -
olevan innokas kumppani.
Okei. Jutellaan lisää lehdistötilaisuuden jälkeen.
Kuten sanoin poliisien saapuessa, Oliver oli hyvin hiljainen.
- Keskityimme ruutuihimme. - Eikö drinksuilla käymistä, tapaamisia?
Jotkut meistä kävivät välillä, mutta ei koskaan Oliver.
Eikö hän viettänyt aikaa kenenkään kanssa, edes tauoilla?
Chester Pappas on ainoa, joka tulee mieleeni.
Heillä oli joskus samoja vuoroja.
Näin heidät joskus yhdessä tauoilla.
Kuule, kukaan täällä ei tainnut oikein tuntea Oliveria.
Se on totuus. Ei Chesterkään.
- Onko Chester töissä tänään? - Hän ei tullut töihin.
Oletin hänen menneen Oliverin hautajaisiin.
Ne ovat tänään.
En tajunnut näiden olevan tänään.
Perhe halusi pitää tämän omana tietonaan. Vain läheisille.
Anteeksi hetkinen.
- Chester? - Niin?
- Tiedän, että ajoitus ei ole parhain. - Kerroin poliisille kaiken.
En syytä sinua mistään. Yritän vain selvittää lisää Oliverista.
Huomasitko mitään outoa hänen käytöksessään viikkoina ennen kuolemaa?
Hän yritti käydä enemmän ulkona.
Tavata ihmisiä.
Tyttöjä.
Molemmat meistä, mutta hän oli päättäväisempi.
Hän halusi tosiaan olla erilainen. Hän inhosi ujouttaan.
- Hän teki sitä jonkin aikaa. - Aivan.
Rehellisesti sanottuna olin hieman kateellinen.
Hän vaikutti muuttuneen.
Mutta sitten hän palasi omaksi hiljaiseksi itsekseen.
Hän ei halunnut jutella.
Milloin tämä tapahtui?
Ehkä kuukausi ennen kuin hän kuoli.
Osaatko arvata syytä?
- En. - Paraniko hän?
Vähän. Hän vaikutti hetken hermostuneelta.
Kireältä. Luulin, että hän vain oikutteli.
Mutta hieman ennen kuolemaansa…
Hän vaikutti miltei helpottuneelta.
Kiitos.
Mistä oikein löydän tämän listan, jonka kaikki voivat nähdä?
Nettisivultamme tästä aamusta lähtien. Lupaan,
ettei sieltä löydy armeijan tai valtiollisen toimijan rahaa.
Ei Concordialle Ruotsissa tai Kopwitz-kaupungille Saksassa.
- Todistavatko tilikirjat tämän? - Kyllä.
Rohkaisen epäilijöitä vilkaisemaan.
Kun Juliane puhui minulle ensi kertaa -
vihreämmästä, turvallisemmasta, yhdenvertaisemmasta utopiastaan,
tiesin heti, että minun oli osallistuttava.
20 vuodessa siitä on tullut paljon kuvittelemaamme enemmän.
Entä vuoto? Kuka oli sen takana?
Järjestelmänvastaisten ekstremistien ryhmä.
Uskomme, että ryhmä on syyllinen Oliver Millerin murhaan.
Hän oli Concordia-yhteisön rakastettu jäsen.
Emme tietysti voi antautua pelottelun edessä.
Ja etenkään emme väkivallan edessä.
Eli jatkuuko Saksan-lanseeraus?
Ehdottomasti.
Kopwitz hakee toki muotoaan vielä muutaman vuoden,
mutta Concordia-järjestelmämme on siellä jo aluillaan.
Asumisen elvyttäminen voi jo alkaa, samoin viheralueiden hyötykäyttö.
Kaikki alkaa suunnitellusti virallisen lanseerauksen jälkeen.
Uuden Kiinan tai Pohjois-Korean pelkääjille sanoisitte…
Ettemme ole luomassa uutta totalitaarista valvontavaltiota.
Emme tosiaan.
Realistisina modernista maailmasta teemme kaikkemme-
välttääksemme juuri sen skenaarion.
Kiitos teille molemmille.
Tämä oli Juliane Ericksenin ja Fatemah Aminin eksklusiivinen haastattelu -
EBC Newsilla.
Siinäkö se?
Onko siihen reagoitu lainkaan?
Netissä, missään?
He… He vain ohittivat asian.
Taas.
Kukaan ei välitä, helvetti!
Annoin tälle kaikkeni. Aivan kaiken.
Missä hitossa Tessa on?
Mitä luulet hänen tekevän?
Tessa on kentällä. Siellä hän työskentelee.
- Vahvistaa rivejämme. - Mitä tuo tarkoittaa?
Hän on erikoistunut värväykseen.
Värväykseenkö?
Hän ei tee kuten he. Hän ei ole ruudun takana.
Tarvitsemme häntä kentällä ohjaamassa ihmisiä aatetta kohti.
Kuten hän värväsi minutkin.
Helkkari.
Pari päivää sittenkö?
Kyllä. Tanskan jälkeen tämä lienee heidän tiensä Saksaan.
Missä luulet heidän olevan?
Varmaan piilottelevat jossain Leipzigissa.
Tiedän, mitä ajattelette. Kopwitz on aivan lähellä.
- Se oli Thean huolenaihe. - Tuntuuko aikajana oikealta?
En sanoisi aivan niin, mutta asiat järjestyvät.
Ilmoitamme uusista signaaleja tai jos Saksan poliisi tai Interpol raportoivat.
En odottaisi heitä henkeä pidätellen.
Olisit kertonut minulle, kun puhuin hänestä ensi kerran.
En voi juhlia nyt. En pysty tähän, Juliane.
- Tuntuu kuin hukkuisin sen painon alle. - Ole kiltti, Peter.
On oltava keino kertoa totuus ilman…
JULIANELLE: Voimmeko puhua?
PUHELINSIGNAALI
REKISTERÖIMÄTÖN
REKISTERÖITY
- Hei, hei, hei! - Tulehan, Talon.
Hei.
- Voi luoja. - Kiitos.
- Näin uutiset. Miten menee? - Tavanomaista sekasotkua.
- Voitko hyvin? - Vähän sydämentykytyksiä.
- Miten kaukana kaupunki on? - Viisi minuuttia.
Okei. Viisi minuuttia aikaa poistaa puhelimestani nakukuvat.
Älä ole höpsö. Ei viisi minuuttia riitä.
Tulehan. Mennään, Talon. Tuo laukkusi äidin autoon.
Tuolla on kovakuoriainen, isä.
Näin paljon niitä minun…
YHTEYS KATKAISTU
Tulehan, Tal. Tulehan.
Voitteko siis vakoilla minua, kun ette ole täällä?
- Juuri niin. - Oikeastiko, äiti?
- Joo. - Ai vaikka piilottelisin?
- No, ehkä jos piiloudut tosi hyvin. - Okei sitten.
- Harmi lempiä ja lähteä, mutta… - Ei se mitään. Pistä puhelimesi päälle.
Etsikää minut.
Tämä käynnistyy pian. Sitten olemme vain me.
Yksi pyyntö olisi.
- Oletko kunnossa? - Joo.
Voisimmeko myöhemmin… löytää yhteytemme jälleen?
Vain sitä ajattelemalla selviän.
- Oikeastiko? - Oikeasti.
- Heippa, Tal. Nähdään myöhemmin. - Hän piilottelee.
Ajateltuani asiaa -
koen, että tarvitsemme muutosta.
Minun taitaa olla aika jättää yrityksen hallitus.
Päätös ei ole helppo.
Mutta Concordian terveydenhuollon tulevaisuus on tekoälyssä.
Suosittelisin A.J:n ottavan paikkani hankkeen johdossa.
Projekti tarvitsee häntä enemmän.
- Peter, ehkä voimme löytää keinon… - Tein jo päätökseni.
Odotan innolla kaikkea harjoitteluuni vapautuvaa aikaa.
Olen pahoillani.
- Oskar? - Hei.
Kuule…
Mikä on? Oletko okei?
Kaikki on hyvin, mutta…
- Mutta mitä? - Oliver Miller -tutkinta…
Niin?
- Päätämme sen. - Ai päätätte?
Kasvottomat-teoria riittää pomoilleni.
- Interpol saa tapauksen. - Tarvitsemme lisää aikaa.
Tiedän sen.
Se ei ole enää käsissäni.
Meillä on kädet täynnä. Minulla on jo uusi tapaus.
Pahoittelen, Isabelle.
ROMANTTINEN ILLALLINEN JÄÄKAAPILLA
Kuulin Peteristä.
Joo, häntä jäädään kaipaamaan. Hän oli avaintekijä Concordiassa.
A.J. on pätevä istumaan hallituksessa. Mathilde hoitaa hänen päämajan hommansa.
Mathilde ansaitseekin ylennyksen ja tilaisuuden.
Oletko kunnossa?
Göteborgin poliisi luovuttaa tapauksen Interpolille.
Eivätkö he osaa hoitaa sen paremmin?
Niinpä kai.
Izzi?
Tänään oli Oliver Millerin hautaispäivä.
Anteeksi. En tiennyt.
Tuntuu, että petimme Oliverin ja hänen äitinsä.
He uskoivat meihin ja Concordiaan. Meidän olisi pitänyt auttaa.
Oliver ei halunnut sitä. Hän varmisti, ettemme tienneet.
Tietäminen on erikoisalamme.
Kuule, järjestelmä ei ole täydellinen. Tiedämme sen.
Paras tapa hyvittää se hänen äidilleen ja kaikille -
on varmistaa, ettei niin tapahdu enää.
Ymmärrätkö?
- Hei. Anteeksi, olin… - Tiedän, missä olit.
Olet siis käsittelijäni, niinkö?
En muhinoinut kanssasi Oliverin takia.
Tapasimme, ja luotin sinuun.
Uskoit samoihin asioihin, joten kerroin, kuka olen.
Luulin tätä yhteiseksi jutuksi.
- En uskonut sinun käyttävän minua. - En käyttänytkään.
En tekisi niin koskaan.
Kaikki sanomani oli totta.
Jos tämä ei olisi mennyt näin, haluaisin silti…
Haluaisin silti olla kanssasi.
- Kauanko meidän on oltava täällä? - En tiedä. He työstävät asiaa.
Olemme tässä yhdessä, Elodie.
Etkö usko sitä?
Talon!
- Voiko hän juoksennella noin? - Murehtiiko joku muu asiaa?
En näe muita yhtä rasavillejä kuin Talon.
- Kuin haarukka pistorasiassa. - Rauhassa vain.
Niin.
Eikö ole nälkä?
- Tarkistin vain. - Napostelen kyllä. Lupaan.
Sinun pitäisi olla huolissasi syömästäni sokerimäärästä.
Kuule, tiedän, että sinulla on nyt kaikkea. Sopisiko silti pyytää,
että olisit kanssani hetken?
Sopisiko se?
Sopii.
Anteeksi. Pääni on aivan pyörällä.
Olen ollut tympeä viime aikoina. Hyvitän sen sinulle.
Hassua, että sanot noin,
koska minulla on kysyttävää.
Haluan, että muutamme Ranskaan. Lähelle sukuani.
Apu kelpaisi, ja vanhempani kaipaavat Talonia.
Entä äiti?
- Onhan niitä laitoksia. - Laitoksiako?
Niin. Sairaanhoitajia, jotka voivat auttaa kotona.
En pysy tahdissa enää. Tarvitsemme ammattilaisen.
Minun pitää pystyä keskittymään työhöni enemmän.
Olen aina jäämässä jälkeen.
Ja mikä tärkeintä, minulla ei ole yhteisöä Lontoossa.
Olen yrittänyt, mutta se on vaikeaa.
Tunnen niin nyt enemmän kuin koskaan.
Hei, minä…
En pyydä sinua luopumaan mistään.
En tekisi niin koskaan.
Tiedän, kuinka tärkeää työsi on sinulle, mutta tarvitsen enemmän.
Tukea, yhteisöllisyyttä, täyttymystä. Tarvitsen tukevat perustukset.
En tiennyt, että ajattelit asiaa.
Anteeksi, etten huomannut.
Sinun ei tarvitse vastata nyt.
Olen avoin ideoille siitä, miten saamme tämän toimimaan, mutta -
asiat eivät voi pysyä tällaisina.
Sitä vain tarkoitan.
- Niin. - Niin.
- Mathilde? - Saimme taas hälytyksen Peter Blomista.
Peteristäkö? Mitä hän tekee?
Voisinpa kertoa, mitä mikrofonit nappaavat, mutta siinä ei ole järkeä.
- Missä hän on? - Muistomerkillä.
Muistomerkilläkö? Mitä hän tekee?
- Hän vain ravaa edestakaisin. - Niin itsekäs.
Peterin datalukemat ovat aiempaa korkeammat.
Okei. Hitto. Käyn katsomassa häntä.
- Voin pyytää jotakuta toista. - Ei, tämä sopii. Kiitos.
- Kyse on Peteristä. - Kuulin. Mitä tapahtuu?
Se oli hälytys ahdingosta. Hän on muistomerkillä.
Ei. Jää sinä. Minä menen.
Olin siellä tänään. Ehkä hän avautuu minulle.
En ollut muutenkaan unessa. Raikas ilma kelpaisi.
Tarvitset sitä paitsi lepoa.
Kaikkien työtuntiesi takia.
Sinun pitää levätä meidän vuoksemme.
Selvä.
- Peter. - Mitä?
- Yllättävää, että sinä tulit. - No, he soittivat Isabellelle.
Sanoin tulevani.
On vähän huolestuttavaa, että olet täällä tähän aikaan.
Selvittelen vain päätäni.
Luulin, että juokseminen auttoi siinä.
Niin. Se ei oikein riitä enää.
Minulle ei ole täällä enää mitään.
Tuo ei ole totta, Peter. Ei ole. Odota, odota!
- Halusin ainoastaan tukea äitiäsi. - Olet tehnytkin niin. Aina.
Luopuminen ei varmasti ollut helppoa. Tiedän panostuksestasi Concordiaan.
Mutta olit urhea tehdessäsi tuon päätöksen.
Äitini kunnioittaa sinua sen tähden. Me kaikki kunnioitamme.
- Me kaikki. - Niinkö tosiaan?
En voi katsoa itseäni enää peiliin.
Olet liian ankara itsellesi.
Olisin voinut tehdä siitä paremman. Meille molemmille.
Kaikki on hyvin. Kaikki hyvin.
Mutta hän ei antanut minun tehdä sitä.
Anna minun saattaa sinut kotiin. Tule.
Minun vuokseni.
Hei.
Pidä sitä palveluksena. Olenhan hereillä.
NOAH: Kaikki hyvin. Saatan Peterin kotiin.
PÄÄSY KIELLETTY
- Mitä Oliverin tiedostoille tapahtui? - Rajoitimme pääsyä.
- Miksi? - Poliisitutkinta on päätetty.
Sisäinen tutkinta ei.
Se ei ole sinun murheesi. Päämaja hoitaa asian.
- Kuka antoi luvan? - Minä.
Ellei Interpol tarvitse niitä, tiedostoihin ei kajota.
- Rouva Miller, anteeksi… - Mitä oikein tahdot minusta?
- Anteeksi. - Ilmestymisesi hautajaisiin riitti.
Nyt sanotaan, että tiedät, ketkä tappoivat hänet.
Etkä saa heitä kiinni.
Olen pahoillani, ettemme onnistuneet suojelemaan teitä.
Mutta olen täällä selvittääkseni totuuden. Tarvitsen apuasi.
Huomasitko hänessä jotain erilaista ennen kuin se tapahtui?
Hän kävi kylässä useammin viimeisinä viikkoina.
Hän ei kertonut syytä.
En kysynyt. Olin vain iloinen, että hän tuli kylään.
Tiedätkö jonkin muuttuneen hänen elämässään?
En ainakaan tiennyt sellaisesta.
Hän vaikutti…
Hän vaikutti onnelliselta.
Kaipa äiti haluaa nähdä asian niin.
Hän ei tahtonut puhua, joten…
Annoin hänen olla. En halunnut tungetella.
Teimme päivällistä ja söimme yhdessä.
Sitten menin katsomaan televisiota ja hän pelasi vanhalla tietokoneellaan.
Hän kiusasi minua aina katsomistani ohjelmista,
joten minulle sopi, että hän pelaili vanhassa huoneessaan.
Se oli… Oli mukavaa, että hän oli lähellä.
Voisinko vilkaista hänen tietokonettaan?
Selaushistoria
Yli 20 kuollut kouluampumisessa Ruotsissa
Poliisi nimesi 17-vuotiaan Jesper Claessonin ampujaksi.
Paikallinen lääkäri hoiti Jesper Claessonia mielenterveysongelmissa
Järkyttynyt psykiatri Peter Blom kieltäytyi kommentoimasta…
Selaushistoria Peter Blom
Skällrean verilöyly koulussa: Ampujan psykiatri puhuu
Tohtori Blom ei uskonut Jesperin olevan väkivaltainen.
…varoitusmerkkejä ei ollut.
Rouva Miller?
- Niin? - Oliko poikasi tohtori Blomin potilas?
Tohtori Blominko? Ei.
Ei, hän tapasi Azeemia.
Noah mentoroi häntä hetken. Sen lisäksi -
oli vain hänen ohjaajansa koulussa. Muuta ei ollut.
Anteeksi häiriö.
Haluaisin puhua isoisällesi Edvin Claessonille.
- Anteeksi, olen Isabelle… - Larsson.
Isovanhempani eivät ole kotona.
Tiedätkö, milloin he palaavat?
En tiedä.
Jätän numeroni. Jos isoisäsi voisi soittaa…
Haloo.
Mitä?
- Mitä tapahtui? - Hän ui vesille. Kivet painoivat alas.
Tulit tapaamaan minua.
Mitä tahdot?
Minä… Halusin puhua kanssasi Oliver Milleristä.
Pojasta, joka tapettiin.
Hän oli tutkinut sitä, mitä Jesperin kanssa tapahtui.
Miten Jesper oli Peter Blomin potilas ennen…
Ennen…
Sano se vain. Kouluampumista.
Peter kirjoitti minulle. Hän tahtoi tavata.
En ollut varma, mutta suostuin siihen.
Milloin se tapahtui?
Meidän piti tavata eilisiltana, mutta hän ei saapunut.
Peter tappoi itsensä tänään.
Se oli suuri taakka hänen kannettavakseen.
Miten hän petti Jesperin…
Pojanpoikani.
Muistot nousevat taas pintaan.
Kaikkien näiden vuosienkin jälkeen…
Tuntuu kuin se olisi tapahtunut vasta eilen.
Tekstitys: Aliisa Kiertokari