Vi var inne. Han var på baksidan i trädkojan.
Han ramlade från stegen och slog i huvudet.
Han var medvetslös och vi hörde inget.
Tanken på hur länge han hade legat där om inte kamerorna hade varnat oss.
En infektion är farlig för mig med min åkomma,
men här funkar det så att AI bevakar virusmängden i samhället.
Vid hög risk blir jag informerad och får proffshjälp.
Jag hade magsmärtor. Det visade sig vara magcancer.
AI upptäckte det.
Systemet håller utkik efter tecken,
även sånt jag inte ser.
Jag var gravid när jag kom till Concordia.
Jag fick genast göra ett ultraljud.
De upptäckte en del avvikelser som de var förberedda på.
Jag hade aldrig kunnat föreställa mig eller kunnat betala för sån vård.
Vi båda jobbar. Vi tjänar inte mycket.
Men här in Concordia räcker det gott och väl för oss att överleva på.
Det finns inga privata skolor. Alla får samma utbildning.
Concordia erbjöd mig gratis förskola,
så jag kunde avsluta skolan och hitta jobb.
Om de vill gå på universitet eller lära sig ett hantverk,
står staden för kostnaden.
Oavsett var du bor…
- …din ålder… - …din bakgrund…
I Concordia finns det inget hinder för att nå din potential.
Jag är inte naiv, Fatemah.
Jag har varit i din värld. Jag vet hur riskkapital fungerar.
Men vi borde inte få veta det nu.
Jag investerade i ett ansiktsigenkänningsbolag.
Min exman och jag borde ha vetat bättre
och kollat upp dem bättre.
Han licensierade ut teknologin till enheter
som jag aldrig hade gått med på att jobba med.
Underrättelsebyråer och regimer med dåliga meriter.
Jag drog mig ur direkt,
men mitt namn var kvar på alla handlingar.
- Och det här var? - För 25 år sen.
Jag bestämde mig där och då för att aldrig mer jaga den typen av pengar.
Och det har jag inte.
Då säger vi det. Vi berättar vad som hände och varför.
Nej.
Jag tror att vi kan avsluta det här en gång för alla.
Vi offentliggör allting.
Visa världen att vi inte döljer nånting.
Varenda investerare, vartenda öre, öppna böcker som världen får se.
Oavsett om det var meningen, har The Faceless gjort oss en tjänst.
Vem är det?
Öppna.
Sch… Det är okej. Ingen fara.
…Concordias första mord, en dataläcka inom Amin Family Trust,
har avslöjat skadliga detaljer
om källan till Concordias finanser.
Läckan har väckt frågor om den verkliga avsikten…
…konkreta data och det snabbt.
För nu, verkar analysen nöjd med…
God morgon. Du överlevde.
Du drogade mig. Vad fan?
Försiktighetsåtgärder.
Var är Tessa?
Hon kommer tillbaka.
Ja, men var är hon?
Måste hon berätta var hon är hela tiden?
Jag måste skicka meddelande till min pappa.
Eller få veta hur han mår.
Ditt folk kan väl ordna det?
De kommer att leta efter oss på uppenbara ställen.
- Nära och kära, vänner… - Nej, jag behöver det här.
Snälla.
Jag ordnar det.
Tack.
Vad ska jag göra medan Tessa är borta?
Koppla av.
Du är i trygghet nu.
Hur kommer investerarna reagera?
Helt ärligt, vet jag inte.
Mordet på Oliver Miller, hackningen och nu det här.
Vissa investerare kanske drar sig ur.
Vad händer då?
Vi återbetalar dem till fullo.
Men vi börjar med att vara offensiva.
Några yngre partimedlemmar pressar på för en ny omröstning.
Gör det som är bäst för Kopwitz.
Jag hindrar inte en ny omröstning.
Vi kan vända oss till en annan stad.
Det kommer naturligtvis fördröja Concordias expansion.
Men jag vill att vår första systerstad ska vara en villig partner.
Vi hörs igen efter presskonferensen.
Som jag sa till polisen, så var Oliver väldigt tystlåten.
Vi satt vid skärmarna.
Inga drinkar efter jobbet, tillställningar?
Vi tog gick ut ibland, men Oliver var aldrig med.
Så han hängde aldrig med nån här? Inte ens på rasterna?
Den enda jag kommer på är Chester Pappas.
De gick samma skift ibland.
Ibland såg jag dem ta rast tillsammans.
Jag tror inte att nån här kände Oliver.
Det är sanningen. Inte ens Chester.
- Jobbar Chester idag? - Han är inte här.
Jag antog att han är på Olivers begravning.
Den är idag.
- Jag visste inte att det var idag. - Ja.
Familjen ville hålla det privat. Endast nära vänner.
Ursäktar du?
- Chester? - Ja?
- Tillfället är illa valt, jag vet. - Jag har berättat allt för polisen.
Jag anklagar dig inte för nåt, jag vill bara veta mer om Oliver.
Märkte du nåt konstigt under veckorna innan hans död? Nåt i hans beteende?
Han försökte komma ut mer.
Möta folk.
Tjejer.
Det gjorde vi båda, faktiskt, men han var mer beslutsam.
Han ville verkligen vara annorlunda.
Han hatade att vara blyg eller vad man ska säga.
Han började göra det, gjorde det ett tag.
Okej.
Jag var lite avundsjuk, helt ärligt.
Han verkade förändrad.
Men sen blev han som han hade varit tidigare, tystlåten.
Han ville inte prata.
När var det här?
Cirka en månad innan hans död.
Vet du varför?
Nej.
Blev han bättre?
På sätt och vis. Han verkade nervig ett tag.
Lite lättretlig. Jag trodde att han var på dåligt humör.
Men sen, dagarna innan hans död, var han…
Han verkade nästan lättad.
Tack.
När du säger att alla kan se den här listan,
var kan jag hitta den?
På vår webbplats, sen i morse.
Och jag kan lova dig:
Det finns inga pengar från nån militär enhet eller från myndighet.
Varken till Concordia här i Sverige eller till tyska Kopwitz.
- Och det syns i räkenskaperna? - Ja.
Jag råder den som har nåt tvivel att ta en titt.
När Juliane först berättade om sin vision med denna utopi,
en ny typ av stad: grönare, säkrare, mer jämlik och fullkomligt privat,
visste jag att jag vara del av den.
Efter 20 år har den blivit mycket mer än vi först föreställde oss.
Och själva läckan? Vem låg bakom den?
En grupp extremister som är emot etablissemanget.
Gruppen som vi tror ligger bakom mordet på Oliver Miller.
En kär medlem av Concordias samhälle.
Vi kan inte ge efter för hot.
I synnerhet inte inför våld.
Så lanseringen i Tyskland blir av?
Utan tvekan.
Det tar några år för Kopwitz att bli fullständigt förvandlad,
men första delen av Concordiasystemet är redan på plats.
Upprustning av husen är redo att inledas
och omvandlingen av grönområden.
Allt det startar enligt plan efter den officiella lanseringen.
Och inför rädslan för ett nytt Kina eller Nordkorea, säger du…
Att vi inte bygger ännu en totalitär övervakningsstat.
Nej.
Vi är realister ifråga om dagens värld.
Vi gör allt vi kan
för att förhindra just det scenariot.
Tack ska ni ha.
Det här var en exklusiva intervju med Juliane Ericksen och Fatemah Amin
för EBC News.
Var det allt?
Har det blivit nån reaktion alls?
På nätet? Nånstans?
De ryckte bara på axlarna.
Igen.
Ingen bryr sig!
Jag gav allt för det här.
Allt!
Var fan är Tessa?
Vad tror du att hon ska göra?
Tessa är ute i fält, där hon jobbar.
Hon förstärker våra led.
Vad betyder det?
Hon är specialist på rekrytering.
Rekrytering?
Hon jobbar inte bakom skärmen, som de gör.
Vi behöver ha henne ute i fält
för att leda fler till ändamålet.
Så som hon rekryterade mig?
Helvete.
- Och det var för några dagar sen? - Precis.
Från Danmark kan vi anta att det är deras väg in i Tyskland.
Mellan ditt läge och signalen vi fann, var tror du de är?
De har nog gått under jorden i Leipzig.
Men jag vet vad du tänker. Kopwitz är inte långt borta.
- Thea var orolig för det. - Känns tidslinjen säker?
Säker vet jag inte.
Saker och ting brukar lösa sig.
Vi hör av oss om vi plockar upp fler signaler
eller hör av polisen eller Interpol.
Ja, jag hade inte förväntat mig för mycket av dem.
Du borde ha berättat första gången jag kom till dig om honom.
Jag kan inte fira nu. Jag kan inte göra det här, Juliane.
Jag känner att jag drunknar under tyngden av det.
Peter, snälla.
Det måste finnas ett sätt att berätta sanningen utan att…
TILL JULIANE: KAN VI TALAS VID?
TELEFONSIGNAL
OREGISTRERAD
REGISTRERAD
- Hej! - Kom, Talon.
Hej!
- Herregud. - Tack.
Jag såg nyheterna. Hur går det?
Den vanliga härvan som nystas upp.
- Mår du bra? - En och annan hjärtklappning.
- Hur långt bort ligger stan? - Fem minuter.
Då har jag fem minuter på mig att radera alla mina nakenbilder.
Är du galen? Fem minuter räcker inte.
Kom nu, Talon. Ta med din väska till mammas bil.
Det är en skalbagge, pappa.
Jag såg skalbaggar på min…
NEDKOPPLAD
Kom igen, Tal.
Kom igen.
Så du kan spionera på mig fast du inte är här?
Precis.
- På riktigt, mamma? - Ja.
Även om jag gömmer mig?
Kanske om du gömmer dig riktigt bra.
Okej, då.
- Förlåt att jag lämnar dig ikväll. - Det är okej. Slå på mobilen.
Kom och hitta mig.
Snart lyfter det här och det är bara vi.
En begäran bara.
- Är allt väl? - Ja.
Tror du att vi kan få lite tid senare för att…återknyta banden?
Tanken på det har räddat min dag idag.
- På riktigt? - På riktigt.
Hej då, Tal. Vi ses sen.
Han gömmer sig.
Efter mycket eftertanke…
…känner jag att vi behöver en förändring.
Det är nog dags för mig att lämna styrelsen.
Det är inget enkelt beslut,
men vi alla vet att framtiden för Concordias hälsovård finns i AI.
Så, jag rekommenderar att AJ övertar min plats och roll som ledare för det.
Projektet behöver honom mer än mig.
- Peter, vi kanske kan hitta ett sätt… - Jag har bestämt mig.
Jag ser faktiskt fram emot att ha mer tid för min klinik.
Jag beklagar.
ROMANTISK MIDDAG VID KYLEN
Jag hörde om Peter.
Ja, han blir saknad,
med tanke på hans delaktighet i Concordias födelse.
AJ är kvalificerad nog att sitta i styrelsen.
Mathilde tar över hans roll på huvudkontoret.
Hon skulle ändå befordras. Det är bra att hon får chansen.
Mår du bra?
Göteborgspolisen överlämnar fallet till Interpol.
Men är de inte bättre utrustade för det?
Jag antar det.
Izzi?
Det var Oliver Millers begravning idag.
Förlåt. Jag visste inte.
Det känns som att vi svek Oliver och hans mamma.
De trodde på oss, på Concordia. Vi borde ha funnits där för honom.
Han ville inte att vi skulle veta, såg till att vi inte visste.
Att veta är det vi gör.
Systemet är inte perfekt. Det vet vi nu.
Det bästa sättet att gottgöra hans mamma och alla…
…är att se till att det aldrig sker igen.
Okej?
Hej.
- Förlåt. Jag var… - Jag vet var du var.
Så du är min handläggare? Är det grejen?
Vi blev inte ihop på grund av Oliver.
Vi träffades och jag litade på dig. Vi tänkte likadant.
Jag berättade om mig, vad jag ingår i.
Jag trodde att det var vår grej,
- Inte att jag blev utnyttjad. - Så var det inte.
Jag skulle aldrig utnyttja dig.
Allt jag har sagt är sant.
Även om det inte hade blivit som det blev…
Jag hade velat vara med dig ändå.
Hur länge måste vi stanna här?
Jag vet inte. De jobbar på saken.
Vi är i det här tillsammans, Elodie.
Tror du inte på det?
Talon!
- Får han springa runt så där? - Ser du nån som bryr sig?
Jag ser inget barn som är så vårdslös som Talon.
- Gaffel möter eluttag. - Lugn. Lita på mig.
Ja.
Är du inte hungrig?
- Jag frågar bara. - Jag äter en massa snacks.
Du borde oroa dig mer för allt socker jag äter.
Jag vet att du har fullt upp, men är det okej om jag ber dig…
…att vara med mig ett ögonblick?
Ja?
Ja.
Förlåt. Det bara snurrar i skallen med allt som pågår.
Jag vet att jag har varit usel på sistone. Jag ska gottgöra dig.
Det är lustigt att du säger det, för…
Jag vill be dig om en sak.
Jag vill flytta till Frankrike, närmare min familj.
Vi behöver hjälpen och mina föräldrar saknar Talon.
Mamma, då?
- Det finns lösningar. - Lösningar?
Ja, jag menar sköterskor som gör hembesök.
Jag klarar det inte längre.
Vi behöver proffshjälp.
Jag måste kunna fokusera mer på jobbet.
Jag hamnar konstant efter.
Och allra viktigast är att jag inte har umgänge i London.
Jag har försökt, men det är svårt för mig.
Och nu känner jag av det mer än nånsin.
Du, jag…
Jag begär inte att du ger upp nåt.
Det skulle jag aldrig göra.
Jag vet hur viktigt jobbet är för dig, men jag behöver nåt mer.
Stöd, umgänge, tillfredsställelse.
Jag behöver en riktig bas att bygga från.
Jag visste inte att du funderade på det här.
Förlåt att jag inte märkte det.
Du behöver inte svara nu.
Och jag är öppen för idéer om hur det skulle kunna funka, men…
…det kan inte fortsätta som det är.
Det är bara det jag säger.
- Ja? - Ja.
- Mathilde? - Vi har fått larm om Peter Blom igen.
Peter? Vad gör han?
Jag önskar att jag kunde säga vad mikrofonerna plockar upp.
Men det är obegripligt.
- Var är han? - Vid minnesplatsen.
Vid minnesplatsen? Vad gör han?
- Han vankar bara. - Självisk, så självisk.
Peters dataavläsningar är högre än de har varit förut.
Okej, fan också… Jag åker och kollar till honom.
- Jag kan fråga nån annan. - Nej, det är ingen fara. Tack.
- Det är Peter. - Jag hörde det. Vad händer?
Det är ett nödlarm. Han är vid minnesplatsen.
Nej, stanna. Jag åker.
Jag var där idag. Han kanske öppnar sig lite mer för mig.
Jag sov ändå inte. Jag kan behöva lite frisk luft.
Dessutom behöver du vila.
All tid du lägger ner.
Vi alla behöver att du vilar. Okej?
Okej.
- Peter. - Vad?
Jag är förvånad att det är du.
De ringde Isabelle.
Jag sa att jag skulle gå.
Det är lite oroväckande att du är här ute vid den här tiden.
Jag rensar bara skallen.
Är inte löpningen till för det?
Ja, den hjälper inte riktigt längre.
Det finns inget kvar för mig här.
Det är inte sant, Peter.
Så är det inte. Vänta!
Det enda jag ville var att stötta din mamma.
Och det har du alltid gjort.
Det var nog tufft att lämna. Jag vet om ditt engagemang i Concordia.
Men det var ett modigt beslut.
- Mamma respekterar dig för det. - Jaså?
Ja, det gör vi alla.
- Alla respekterar dig för det. - Jaså, det gör ni?
- Jag kan inte se mig i spegeln längre. - Du är för hård mot dig själv.
Jag kunde ha gjort det bättre för oss båda.
Allt är bra.
Men hon lät mig inte göra det.
Jag följer dig hem. Kom igen.
För min skull.
Hördu…
Se det som en tjänst. Jag är ändå vaken.
NOAH: ALLT ÄR OKEJ. JAG FÖLJER PETER HEM.
NEKAD ÅTKOMST
- Vad händer med Olivers filer? - Åtkomsten är begränsad.
- Varför? - Polisutredningen är nedlagd.
Men inte den interna.
Den behöver du inte oroa dig för. Huvudkontoret sköter det.
- Vem beslutade det? - Jag.
Såvida inte Interpol behöver åtkomst, är akterna låsta.
- Mrs Miller, förlåt… - Vad i hela världen vill du nu?
- Jag beklagar. - Är det inte illa nog att du kom igår?
Nu säger man att ni vet vem som dödade honom,
men ni kommer inte åt dem.
Jag beklagar att vi inte lyckades skydda dig och din son.
Men jag är bara här för att hitta sanningen.
Och jag behöver din hjälp.
Märkte du nån förändring hos honom strax innan det här hände?
Han var här oftare de sista veckorna.
Han sa inte varför och…
Jag frågade inte.
Jag var bara glad att han kom.
Inget hade förändrats i hans liv såvitt du vet?
Inget jag kände till.
Han verkade…
Han verkade glad.
Det är väl vad en mamma vill se.
Han ville inte prata om det, så…
Jag lät det bero. Jag ville inte snoka.
Vi lagade middag och åt tillsammans.
Sen gick jag och tittade på tv
och han spelade datorspel på sin gamla dator.
Han brukade reta mig för tv-serierna jag såg.
Så det var okej för mig att han spelade i sitt gamla rum.
Det var…
Det var bara fint att ha honom nära.
Får jag titta på datorn i hans rum?
WEBBLÄSARHISTORIK
DRYGT 20 DÖDA I SVENSK SKOLSKJUTNING
POLISEN NAMNGER SKYTTEN SOM JESPER CLAESSON
EN LOKAL LÄKARE BEHANDLADE JESPER CLAESSON FÖR PSYKISKA PROBLEM
DEN UPPRÖRDA PSYKIATRIKERN DR PETER BLOM AVBÖJDE ATT KOMMENTERA…
WEBBLÄSARHISTORIK PETER BLOM
SKÄLLREA SKOLMASSAKER: SKYTTENS PSYKIATRIKER UTTALAR SIG
DR BLOM TRODDE ALDRIG ATT JESPER VAR VÅLDSBENÄGEN
DET FANNS INGA VARNINGSSIGNALER
Mrs Miller?
- Ja? - Var din son patient hos dr Peter Blom?
Hos dr Blom? Nej.
Nej. Han träffade Azeem.
Noah var hans mentor ett tag och förutom det…
…var det bara hans skolkurator. Inga andra.
Hallå?
Va?
- Vad har hänt? - Han simmade ut, nedtyngd med stenar.
Undertexter: Marie Roos