70% dintre noi suntem din țări diferite.
De ce am plecat?
Orașul nostru a rămas pustiu.
Din cauza inundațiilor. N-aveam de ce rămâne.
Valurile de căldură au ajuns de nesuportat.
Incendiile de vegetație. Ne-am pierdut casa.
Familia a ajuns într-o tabără de refugiați.
Nici nu ne imaginăm cum e…
…să vii din locurile de unde au sosit atâția de aici.
Partea bună e că aici te vor.
E minunat să participi la un experiment ambițios.
Ai șansa să arăți cum poate fi lumea,
că putem crea și menține o lume pentru generațiile viitoare.
Folosim exclusiv hidrocentrale și centrale eoliene.
Deșeurile sunt reciclate, devin compost sau energie.
Panouri solare pe acoperiș.
Colectăm și stocăm apa de ploaie ca să reducem consumul.
Clădirile sunt construite cu materiale naturale din partea locului.
Avem vehicule electrice.
Ne pun la dispoziție gratuit transport în comun și biciclete.
În doar 20 de ani, am reîmpădurit zone întinse.
IA monitorizează speciile locale
și trimite date către universități și savanți din întreaga lume.
Am redus amprenta de carbon a comunităților vecine.
În Concordia, credem că merită să lupți pentru o lume mai bună.
Credem că suntem un exemplu de urmat.
Credem că împreună putem produce schimbarea.
Putem face lumea mai bună.
Pentru copiii noștri și copiii acestora.
Peste douăzeci de morți într-o școală suedeză.
Masacru în școala Skällrea: psihiatrul făptașului vorbește.
- Ți-e bine? - Da.
Știai că urma să se vadă cu Edvin Claesson?
Peter?
N-a apucat, dar stabilise întâlnirea.
Nu vorbiseră de 20 de ani.
După ce s-a întâmplat cu Peter, Oliver, pur și simplu…
Știu.
Depășim o tragedie și apare alta.
Nu te aștepți la așa ceva în curtea ta.
În casa ta.
Casa.
Mai ai memoria USB primită de la Mathilde?
Da.
- Pot vedea ce-i pe ea? - De ce?
- Simt că ne-a scăpat ceva. - Cazul e închis.
Poate-i găsim pe Anonimi.
Cum așa?
Ne-a interesat viața lui Oliver din lumea reală, de acasă.
Dar lumea jocurilor era la fel de reală pentru el.
Ne-a scăpat ceva din joc?
- Nu-s sigură, vreau să verific. - AJ a cerut-o înapoi.
I-o duc eu mai târziu, dacă ți-e mai simplu.
- Poți veni aici? - Sigur.
Pe la cât? Să-l anunț pe Alex.
Peste câteva ore. Încă îmi consult notițele.
- Ți-o las pe masă. - Mulțumesc!
Nu. Nu-i nimic. Vin cât de repede pot.
Bine. Mersi!
Scuze de deranj.
- Ce se întâmplă, Alex? - Mama ta a mai făcut o criză.
S-a furișat afară.
- La dracu'! Clive și Lydia… - N-au auzit.
S-au prins când au chemat-o la micul-dejun.
Au găsit-o în vecini, pe o verandă.
O aduc eu înapoi acasă, bine?
Dacă stă altundeva, cu alți oameni, îi e mai rău.
- Mă duc eu. - Nu. Termină-ți treaba aici!
E prea mult. Se agravează. Ai nevoie de ajutor.
Vorbim despre viitor după ce isprăvești.
Mă ajuți să-i fac bagajul lui Talon?
Poate rămâne cu mine. Ai destule pe cap. Mai stau doar câteva zile.
Cum o să te descurci cu el și cu toate celelalte?
Voi primi ajutor. Și să fie în preajma mamei când…
Vorbesc serios, Alex.
Bine.
- Sigur? - Da.
- Revin imediat! - Bine.
ECOUL ARE CULOARE, PASĂREA BEA CEAI
POSTĂRI RECENTE ECOUL ARE CULOARE, PASĂREA BEA CEAI
decriptare
E cineva?
Ține-te bine!
Te descurci?
Aproape am ajuns.
Bun. Am ajuns.
Et voilà.
Așteaptă! Așa.
Da.
Talon.
Da, el e.
Și aici?
Frumoasa mea Thea.
Ești cumsecade, Albert.
O s-o scoatem la capăt. Cât mai stai?
Juliane vrea să vin la înmormântarea lui Peter.
Cât sunt aici, mă voi întâlni cu investitorii.
Vino și tu! Pentru organizare, întrebări, comentarii…
Scuze! E Alex.
- Vorbim în sala de ședințe. - Imediat.
- Bună, Alex! - Salut!
- Cum merge? - E bine.
A mâncat, s-a uitat la serialul preferat.
- Northsiders. Îi trezește nostalgia. - Ăsta e, da.
Nu pricep o iotă din ce spun, sincer.
Ea se plânge că actorilor nu le iese accentul.
Exact!
- Deci… toate-s bune și la tine? - Da. Am luat masa cu Fatemah.
- O salut. - Îi transmit.
Întoarce-te aici cu mama!
- De ce? - S-ar putea să stau mai mult.
Ar fi mai simplu așa. Nu i-ai purta tot timpul de grijă mamei.
Ar fi drăguț să fim toți aici, dar ar fi bine pentru mama ta?
Firește, îi e dor de tine și de Talon.
Atunci veniți!
- Sigur? - Da.
Bine.
Marco, ce-ai găsit?
Am interceptat un mesaj pe un grup de discuții al Anonimilor.
- Și? Ce spune? - Mi-a luat ceva, dar l-am descifrat.
Sunt niște coordonate din Berlin.
Probabil acolo vor lăsa un mesaj pentru cineva.
Fără urme digitale.
- Ai pe cineva acolo? - Da. Nu-i așa priceput.
Încerc să zbor mai rar.
- Încălzirea globală… - Ce grijuliu ești!
Da.
- De ce voiai să vorbim pe privat? - Fac mișto, stai calm!
- Unde ți-e baza? - În Spiral?
Nu, în Concordia. În Spiral, normal!
- Drăguț! În Trecătoarea Gheții. - Ce dracu' e acolo?
Nu-i mare lucru. Bag eu moduri.
Moduri?
- În Trecătoarea Gheții. - Ce dracu' e acolo?
Nu-i mare…
APĂSAȚI CA SĂ JUCAȚI
BERLIN GERMANIA
- Văd pe cineva. - Păstrează distanța!
Urmăresc persoana.
Nu te grăbi!
- E un bilet. - Îl aruncă după ce-l memorează.
Fii pe fază!
- Rahat! Tipa arde biletul! - Ia-l repede!
- Au văzut chipul femeii? - Nu. Au trebuit să aleagă.
- Mesajul era mai important? - În clipa aia, da.
Nu știm sigur dacă femeia e din grupare sau nu.
Însă mesajul e concret.
- Am procurat doar jumătate. - E de ajuns.
Cuprindea numere. Marco spune că e un număr ISSN.
Indică publicații, ziare.
E al unui ziar din Hamburg.
A descifrat și o pagină anume și o dată.
Așa a ajuns la un anunț: că se caută urgent femeie de serviciu.
Și?
Numărul publicat e din Kopwitz.
- Un anunț în Hamburg pentru Kopwitz? - Întocmai!
Dau ordine agenților să se concentreze asupra Kopwitzului, nu a Concordiei?
Da.
Adrian caută baza Anonimilor din Leipzig.
Crede că-i poate găsi până să treacă iar la fapte.
Marco îl poate atenționa dacă apare ceva pe net.
Îi facem legătura și cu Hanna?
Toți oamenii noștri ar trebui să colaboreze.
Rezolvăm.
Cum a reacționat Fatemah la atac?
- Sigur a fost surprinsă. - Are experiență.
Nimic n-o ia nepregătite.
- Dar ăștia sunt ceva mai hotărâți. - N-o să le meargă la nesfârșit.
Meriți să fii de față la lansare.
Ai tăi nu se întorc?
Alex o aduce pe mama. Vom fi cu toții aici.
Ți-a zis Fatemah?
Parcă nu-i spusesem încă.
- Thea, ai memoria USB? - Nu. Ți-o aduc mai târziu.
Cât de repede se poate! AJ mă freacă la cap.
Mersi!
Plec. Ne vedem mai târziu!
ZONA DFM
VÂRFUL ÎNGHEȚAT
CÂMPURILE DE LUPTĂ
TRECĂTOAREA GHEȚII
CĂUTARE JUCĂTOR
INTEROGARE BAZĂ DE DATE
ROALD Comandant
MODURI
MODURI JUCĂTOR
Ochi în Cer
Dacă vezi asta, probabil că deja nu mai sunt.
Totul a început când Elodie…
mi-a cerut să găsesc ceva pentru Anonimi.
A zis că Juliane și conducerea sunt compromiși, corupți.
Credeam că se referă la evaziune fiscală, mânăreli contabile.
Am primit alerta când eram pe tură în Centrală.
Era un spațiu privat: biroul doctorului Blom.
Nu-i pentru ochii tuturor.
După procedură, e nevoie să mă consult cu doctorul,
să vedem dacă o evaluare completă e necesară.
Așa că i-am trimis mesajul lui Peter și m-am conectat.
- E o surpriză. - N-ar trebui să fie.
- Voturile la referendum? - 54 la 46.
Nu-i mare diferența, dar am reușit!
Nu doar am arătat ce poate face Concordia pentru întreaga lume,
dar am convins Germania!
Deschide calea celorlalți! Dacă Germania adoptă conceptul…
Felicitări! Ai muncit pe brânci.
Amândoi am muncit.
Ce-i?
Nu pot sărbători acum. Îmi pare rău.
Nu pot face asta, Juliane.
- Simt că mă înec, mă trage la fund. - Peter, te rog!
Trebuie să putem spune cumva adevărul fără…
să năruim întregul proiect.
Știi că nu se poate.
- Nu pot continua așa. - Peter, termină!
De ce?
Cum crezi că o vor recepta oamenii?
Le putem explica.
Dând o declarație, recunoscând că-l tratam pe Jesper,
că am greșit și nu l-am descurajat.
Și lumea va crede că a fost o simplă greșeală?
- Cum mai ieși la liman? - Poate nu asta vreau.
Trebuia să-mi fi spus de când ți-am zis despre el.
Ce spunea, ce se gândea să facă.
- Trebuia să-mi spui să-l denunț. - Nu eu îl tratam.
Nu ești fără pată.
În nicio privință.
Viețile pe care…
PENTRU EVALUARE
- Am făcut-o pentru tine. - Nu, Peter.
Ai făcut-o pentru tine!
Las-o baltă! Nu ești buricul pământului.
- Mathilde? - Isabelle, am primit o alertă.
- Despre cine? - Despre tine.
- Totul e bine? - Da. Scuze. N-am nimic.
- Ce faci în camera lui Thea? - Am cerut să lucrez de aici.
- Sigur ți-e bine? - Da. Sunt…
- Sunt doar stresată. - Bine, Isabelle. Doar verificam.
Bine. Mersi!
Nu știam ce să fac, încotro s-o apuc.
Dar acum știi și tu…
în caz că pățesc ceva.
Vreau o bază. Poți lua legătura cu Davy 504 din Italia?
Auziți?
Dați-mi drumul!
De ce dracului m-ai încuiat?
- Ca să fii în siguranță. - Zău?
M-ai încuiat ca pe un animal!
Ai habar pe cine înfruntăm, Elodie?
Te întreb ceva. L-ai ucis pe Oliver Miller?
N-am făcut-o eu. Nici altcineva de aici.
Spune-mi: cine avea motiv să-l elimine?
Ce crezi că ne vor face dacă ne vor găsi?
Vor face totul ca să ne oprească. Nu-i putem lăsa, bine?
La asta ne-am angajat. Inclusiv tu.
Nu m-am angajat să fiu închisă. Și eu o pățesc dacă ne prind.
Nu voiam un război.
Te-ai interesat de tata?
Nici n-ai încercat, nu?
După câte am sacrificat, atât ți-am cerut!
Nu doar tu ai făcut sacrificii. Nici pe departe!
Doamne! Fă naibii VPN-ul să meargă!
Bine.
Bine. Unde vrei să mergi?
În parcul de săptămâna trecută?
- Nu? - Nu.
- Era drăguț. - Nu.
Atunci poate mergem…
- Vreau înghețată. - Mergem și cumpărăm.
Băga-mi-aș!
Hai odată!
LIPSĂ SEMNAL
Aoleu, ce te-ai murdărit! Ia să văd!
Doamne, ce…
- Marco, m-am săturat de tine. - Așijderea. Ascultă…
Omul meu m-a contactat. Aveai dreptate.
Aveați camere, microfoane în toate dispozitivele. Înregistrau tot.
Ce vei face?
- Trebuia să mă văd cu Thea. - Și eu.
Știi că vei fi supravegheat aici. E prevăzut în contract.
Dar acasă, în exterior? Nu există contract pentru asta.
Mobilul soțului meu, în apartamentul din Londra.
Cineva citește mesajele și ascultă apelurile.
Îmi spionează mama, fiul, soțul.
E valabil și pentru laptopul lui, televizor, difuzoarele inteligente.
Apartamentul era împânzit de camere și de microfoane.
Fiți pe pace! Cineva a scăpat de ele.
Firește, știați.
- Nu pricep. Ce insinuezi? - Trebuia să știm.
Dacă ești de partea noastră.
Cu adevărat. Sau dacă era o sarcină ca oricare alta.
Pentru noi e mai mult.
Mult mai mult.
- Lucrez pentru Fatemah. - Erai o variabilă.
Pe care sperăm s-o anticipăm, pe care ne bazăm, dar o variabilă.
Cum ai un rol important,
dacă ne-am fi înșelat și nu ne-ai fi sprijinit,
dacă ne erai inamică…
puteai face mult rău.
Nu te puteam supraveghea aici. Curtea nu ne-ar fi permis.
Dar acasă, prin soțul tău…
Era singura cale.
Analizezi riscuri de o viață.
Chiar nu pricepi că reprezentai un risc potențial?
- Eram un risc și în ochii tăi? - Nu. Niciodată.
Știi că luăm decizii grele ca să ne protejăm.
Ai fi procedat altfel? Spune drept!
Întrebi dacă aș fi procedat ca voi? Nu.
Dar înțeleg raționamentul.
E aspru, cinic.
Dar știu cât ați investit mental, emoțional, financiar.
- N-am abnegația voastră. - Nu încă.
Inaugurarea e în 24 de ore. Să trecem hopul!
DELICATESE VEB LEIPZIG
Hai să ne plimbăm!
Picant…
Nepicant.
Trebuia s-o fac cu grijă, dar m-am interesat de el.
Tatăl tău.
E tot internat, dar se înzdrăvenește.
- O să scape cu bine? - Cred că da.
Mulțumesc!
- Dar nu-i spune lui Leon. - Da.
După ce terminăm toate astea, fac cumva să vorbiți.
Dar nu-l voi putea vedea. Asta spui?
- Nu mă va lăsa să plec. - Ba da!
E spre siguranța ta, Elodie.
- Ia-mă cu tine când mai ieși, te rog! - Știi că mi-ar plăcea.
Mai mergi puțin pe mâna mea!
Puțin. Bine?
Trebuie să ne întoarcem. Vino!
Da.
- O ții sub cheie? - Și ce?
Ce-ai vrea să zic?
Nu ne permitem s-o lăsăm să facă alte greșeli.
- Mobilul nu putea fi detectat… - Nu tolerăm nici greșelile altora.
- E periculoasă. - Îmi asum răspunderea pentru ea.
Ce facem? N-o putem ține aici la nesfârșit.
Elodie e doar o unealtă. Nimic mai mult.
Ba e mai mult. E devotată cauzei.
Nu. Ți-e devotată ție. Așa am ajuns la Oliver.
Nu te mai privește.
- Spune-mi că va fi în siguranță! - Firește.
Da.
Stai! Dă-mi mobilul! Instalăm noi chei de criptare.
Ți-l înapoiem repede.
Mulțumesc!
POSTĂRI RECENTE
BATE SĂPUNUL
Băga-mi-aș!
Ești englezul? Noah mi-a spus să te aștept.
Sună bine „englezul”, dar prefer să-mi spui Adrian.
Hanna Bremer. Îmi pare bine.
Ulf Schrader, șef de cabinet. Ai vești despre Kopwitz?
- Ce-i? - S-a ivit ceva nou.
Nu credem că acolo e pericolul.
Hanna, vor atenta la viața ta.
Am văzut, Juliane.
- Materialul sustras de Oliver. - Nu e cum crezi.
Discutai cu Peter în biroul lui despre fapta sa.
- Ce ai permis să se întâmple. - Dacă mă lași, îți explic.
Așa că… mă lași?
Aveam o aventură cu Peter.
Soțul meu trăgea să moară. El m-a alinat.
M-a ținut ancorată în realitate pentru Noah.
Atunci i-am împărtășit lui Peter visul meu
la un oraș nou, renăscut din cenușa celui vechi.
Eram hotărâtă să împlinesc acest vis
în pofida morții soțului meu, a tuturor piedicilor din calea mea.
Sentimentele mele au pălit, dar Peter s-a agățat de mine.
Când s-a ivit Jesper…
în mod tragic, i-a venit ideea deplasată că mă poate recuceri
oferindu-mi ce-mi doream.
Peter a încurajat fanteziile criminale ale băiatului,
crezând că așa se vor răzgândi toți opozanții noștri.
Mi-ar plăcea să cred
că Peter nu se aștepta ca băiatul să dea curs pornirilor.
Dar a făcut-o.
Și mi-ar mai plăcea să cred…
că am făcut tot ce puteam ca să-l descurajez…
dar nu pot.
Noah nu știe, Isabelle.
Te rog…
Lasă-mă pe mine să-i spun!
Subtitrarea: Irina Para