70 % av oss kommer från olika länder.
Varför vi lämnade?
Ingen bor kvar i vår hemstad längre.
Översvämningen. Det var ingen vits att stanna.
Värmeböljorna. Det blev olidligt.
Skogsbränder.
Vi förlorade vårt hem.
Min familj hamnade i ett flyktingläger.
Vi kan inte föreställa oss det.
Hur det är att komma från platsen som kommer från.
Det fina är att de vill ha en här.
Det är fint att vara del av ett ambitiöst experiment.
En chans att visa världen hur det kan vara.
Visa att vi kan skapa och bevara en värld för framtida generationer.
Vårt samhälle drivs helt med lokal vatten- och vindkraft.
Avfall återvinns, komposteras eller omvandlas till energi.
Solceller på taken.
Regnvatten samlas och förvaras för att minska vattenkonsumtionen.
Alla byggnader är av naturliga, lokala material.
Alla fordon är eldrivna.
Kollektivtrafik och cyklar erbjuds gratis överallt.
På endast 20 år har djurlivet återvänt till stora delar av skogarna runtom.
Concordia AI spårar lokala arter
och delar data med universitet och forskare världen över.
Vi har sänkt koldioxidavtrycket för närliggande samhällen.
I Concordia anser vi det värt att sträva efter en bättre värld.
Vi tror att vi kan föregå med gott exempel.
Vi tror att vi tillsammans kan påverka för förändring.
Vi tror att vi kan förbättra världen.
För våra barn och barnbarn.
DRYGT 20 DÖDA I SVENSK SKOLSKJUTNING
SKOLMASSAKERN I SKÄLLREA: SKYTTENS PSYKIATRIKER UTTALAR SIG
- Allt bra? - Ja.
Visste du att han tänkte träffa Edvin Claesson?
Peter?
Han kom aldrig dit, men han bokade det.
De hade inte träffats på 20 år.
Allt det här som händer nu med Peter, Oliver… Jag bara…
Jag vet.
Vi tar oss igenom en tragedi, så kommer en till.
Man förväntar sig inte nåt sånt i sin egen omgivning.
Sitt eget hem.
Hem.
Lagringsminnet du fick av Mathilde, har du kvar det?
Ja.
- Får jag titta på det? - Får jag fråga varför?
Jag känner att vi kanske har missat nåt.
- Fallet är avslutat. - Men om vi hittar The Faceless…
Hur tänker du?
Vi fokuserade på Olivers verkliga liv,
men datorspelens värld var lika verklig för honom.
Tror du att vi missade nåt i spelet?
- Jag vet inte, men jag vill kolla. - AJ har redan bett om det.
Jag kan ge honom det sen, om det underlättar för dig.
- Kan du komma hit? - Visst.
Vilken tid? Så jag kan informera Alex.
Jag behöver några timmar. Jag går igenom mina anteckningar.
- Jag lämnar det på bordet åt dig. - Tack.
Nej, ingen fara.
Jag kommer så fort jag kan.
Okej, tack.
Ursäkta besväret.
Alex, vad händer?
Din mamma har haft ett nytt anfall.
Hon lyckades ta sig ut.
- Fan! Jag trodde att Clive och Lydia… - De hörde inte.
De insåg att hon var borta när det var dags för frukost.
De hittade henne en bit nerför gatan, sittandes på nåns trappa.
Jag åker dit och tar hem henne, okej?
Att bo nån annanstans,
med folk hon inte är van vid, gör saken värre.
- Jag åker. - Nej, du behöver avsluta här.
Nej, det är för mycket. Hon blir sämre. Du behöver hjälp.
Vi kan prata om nästa steg när du är klar.
Kan du hjälpa mig packa en väska åt Talon?
Han kan stanna här hos mig. Du har fullt upp ändå.
Det är bara i några dagar ändå.
Hur ska du ta hand om honom och allt annat?
Det finns hjälp här, och att ha honom runt mamma när hon…
Jag menar allvar, Alex.
Okej.
- Är du säker? - Ja.
- Jag är snart tillbaka. - Okej.
EKO HAR FÄRG, FÅGEL DRICKER TE
SENASTE INLÄGGEN EKO HAR FÄRG, FÅGEL DRICKER TE
DEKRYPTERAR
Hallå?
Håll i dig.
Går det bra?
Vi är snart framme.
Då var vi här.
Et voilà.
Vänta. Så.
Ja.
Talon.
Ja, precis.
Det här, då?
Min vackra Thea.
Du är en snäll man, Albert.
Det blir skönt när det här är över. Hur länge stannar du?
Juliane bad mig stanna till Peters minnesgudstjänst.
Och jag vill träffa några investerare medan jag är här.
Du borde vara med.
Styra upp, ta frågor, kommentarer.
Förlåt, det är Alex.
- Ta det. Vi ses i mötesrummet. - Jag kommer strax.
- Hej Alex. - Hej.
- Hur går det? - Hon mår bra.
Hon har ätit och ser på såpan hon gillar.
Northsiders. Den gör henne nostalgisk.
Just den, ja.
Jag förstår inte ett ord de säger, helt ärligt.
Hon klagar på skådisarna som inte kan uttala saker rätt.
Precis.
Så…
Allt väl i din ände?
Ja, jag åt precis med Fatemah.
- Hälsa henne så gott. - Det ska jag.
Jag tycker att du ska ta med mamma hit.
Hurså?
Jag kanske måste stanna längre.
Det blir enklare för dig.
Du slipper skaffa barnvakt åt mamma när du ska ut.
Det vore trevligt att vara tillsammans, men…
Vore det lämpligt för din mamma?
Hon saknar dig och Talon, så klart.
Kom, då.
- Är du säker? - Ja.
Okej.
Marco, vad har du åt mig?
Jag snappade upp ett meddelande
från en anslagstavla på darknet.
Och? Vad säger de?
Jag lyckades dekryptera det.
Det är koordinater till en plats i Berlin.
Det är nog en avlämningsplats för ett fysiskt meddelande till nån.
Utan digitala spår.
- Har du nån på plats? - Ja, men de är inte lika bra som jag.
Jag hade åkt själv, men undviker flyg.
- Världen brinner ju. - Så omtänksamt av dig.
Ja.
Varför måste vi chatta privat om det här?
Jag skojar bara. Ta det lugnt.
- Så, var är din bas? - I Spiral?
Nej, i Concordia. Så klart jag menar i Spiral.
Charmerande. Min bas är Ispasset.
Vad fan händer där?
Det händer inte så mycket där. Jag modifierar det bara.
Modifierar?
- Min bas är Ispasset. - Vad fan händer där?
Det händer inte så…
TRYCK FÖR ATT SPELA
BERLIN, TYSKLAND
- Det är nån på platsen. - Håll avstånd.
Jag följer efter.
Ha inte för bråttom.
Det är en lapp.
När de memorerat den, slängs den. Var beredd.
Helvete! Hon bränner upp den.
Hämta den! Fort.
- Såg de personen? - Nej, de måste göra ett val.
- Var meddelandet viktigare? - Just då, ja.
Vi vet inte om personen var en inhoppare eller medlem i Faceless. Lappen är äkta.
- Men vi fick bara halva. - Det räcker.
Meddelandet var numeriskt, men Marco såg ett ISSN däri,
nummer som identifierar publikationer.
Det här är en tidning i Hamburg.
Inom koden fann han även en specifik sida och ett datum.
Det ledde honom till rubrikannonserna
där man söker en lokal städhjälp för omedelbar start.
Och?
Telefonnumret är från Kopwitz.
En lokalannons i Hamburg för arbete i Kopwitz?
Precis.
Så du tror att det är en instruktion till agenter
att fokusera på Kopwitz, inte Concordia?
Ja.
Adrian är nära att hitta The Faceless bas i Leipzig.
Han tror att han hittar dem innan de kan göra nåt mer.
Låt honom kontakta Marco.
Om han hittar nåt på nätet, får han veta det.
Kan Hanna få kontakt med Adrian?
Hotet finns hos henne. Det är bra om resurserna samarbetar.
Vi ordnar det.
Hur tar Fatemah attacken från The Faceless?
Har hon tappat fotfästet?
Hon har varit med i gamet länge. Hon står på stadiga ben.
Men de är väldigt envetna.
Man kommer bara så långt med det.
Kul att ni alla är här vid lanseringen.
Kommer inte familjen tillbaka?
Alex kommer tillbaka med min mamma, ja.
Har Fatemah nämnt det? Jag trodde inte att jag hade sagt det.
- Thea, har du ditt lagringsminne? - På mig? Nej, du får det sen.
Så fort du kan, snälla. AJ jagar mig efter det.
Tack.
Jag måste gå. Vi ses sen.
DFM-ZON
ISBERGET
SLAGFÄLTEN
ISPASSET
SÖK SPELARE
SPELARE-DATABAS
ROALD BEFÄLHAVARE
MODIFIERINGAR
SPELARMODIFIERINGAR
ÖGAT I SKYN
Om du ser den här, så…
Då är jag nog redan borta.
Det började när Elodie…
…bad mig hitta en sak åt The Faceless.
Hon sa att Juliane och ledarna var brottslingar,
eller korrupta.
Jag trodde att hon menade skatteflykt eller riggade siffror.
Larmet kom under mitt skift på huvudkontoret.
Det var en godkänd privat miljö:
Dr Bloms kontor.
Den granskas inte allmänt.
Proceduren är att en chef kollar med en närvarande läkare,
för att se om det krävs en full granskning.
Jag skickade ett mess till Peter och kom in.
Det här var oväntat.
Det borde det inte vara.
Omröstningssiffrorna?
54 mot 46.
Ingen jordskredsvinst, men…
Vi lyckades!
Vi har inte bara bevisat konceptet, vad Concordia har att erbjuda…
Men att övertyga Tyskland…
Det visar vägen för andra.
Om Tyskland kan göra det, kan anamma det, så…
Grattis. Du har slitit hårt för det här.
Vi har slitit, Peter.
Vad är det?
Jag…
Jag kan inte fira nu.
Jag är ledsen.
Jag kan inte göra det här, Juliane.
Det känns som att jag drunknar av tyngden.
Peter, snälla.
Det måste gå att berätta sanningen utan…
…att sänka hela projektet.
Du vet att det inte går.
- Jag kan inte fortsätta så här. - Peter, sluta.
Varför?
Hur tror du att folk uppfattar det?
Vi kan förklara.
Om vi gör ett uttalande som förklarar att jag behandlade Jesper,
att det var fel att inte kväsa hans idéer.
Tror du att folk köper det? Att det bara var ett misstag?
- Hur ska du överleva det här? - Jag kanske inte bryr mig om det.
Du borde ha sagt åt mig,
när jag berättade för dig om honom.
När jag berättade vad han sa, vad han funderade på att göra…
- Du borde ha sagt åt mig att anmäla det. - Han var inte min patient.
Du är inte oskyldig i det här.
Inte i nåt av det här.
I liven som vi…
FLAGGAD FÖR GRANSKNING
- Jag gjorde det för dig. - Nej, du gjorde det för dig själv.
Låt det bero, Peter. Det här handlar inte om dig.
- Mathilde? - Hej Isabelle. Vi fick just en varning.
- Om vem? - Dig.
- Är allt som det ska? - Ja. Nej, förlåt. Jag mår bra.
Vad gör du i Theas hotellrum?
Jag bad om att få jobba härifrån.
Är allt verkligen bra?
Ja, jag mår bra. Jag…
Jag är väl bara stressad.
Okej, Isabelle. Jag ville bara kolla.
Okej, tack.
Jag visste inte vad jag skulle göra eller vart jag skulle ta vägen.
Men nu vet du också…
…om nåt händer.
Jag vill ha ett basläger. Kan du kontakta Davy 504 i Italien?
Hallå!
Släpp ut mig!
Varför i helvete låste du in mig?
- För att hålla dig säker. - Säker?
Du låste in mig som ett djur.
Har du nån aning om vilka vi står upp emot, Elodie?
Låt mig fråga dig en sak.
Dödade du Oliver Miller?
För det var inte jag. Det var ingen av oss här.
Så, säg mig: Vem var motiverad nog att döda?
Vad tror du händer oss, dig, om de hittar oss?
De kommer att stoppa oss med alla medel.
Vi kan inte låta det ske, okej?
Det är det vi alla, även du, har värvats för.
Jag har inte gått med på att bli inlåst.
Jag är lika illa ute om det tar oss. Jag sökte inget krig.
Kollade du upp min pappa?
Du försökte väl inte ens?
Det enda jag bad om efter allt jag offrat.
Du är inte ensam om att göra uppoffringar.
Inte ens i närheten!
Se till att få ordning på den jävla VPN:en.
Okej.
Okej, vart vill du gå?
Vill du gå till parken vi var i förra veckan?
- Inte? - Nej.
- Det var fint där. - Nej.
Vi kanske kan gå till…
- Jag vill ha glass. - Vi kan köpa glass.
Helvete.
Kom igen.
INGEN MOTTAGNING
Jösses, så kladdigt.
Okej, få se.
Herregud, det är…
Marco, vi får ta en paus från varann sen.
Jag håller med. Du…
Jag hörde av min kille och du hade rätt.
Kameror, mikrofoner, spionprogram på alla apparater. Allt spelades in.
Vad tänker du göra?
Jag ska träffa Thea här.
Jag också.
Man vet att man blir filmad här dygnet runt. Det ingår i avtalet.
Men hemma? På utsidan?
Där finns inget sånt avtal.
Det här är min mans telefon i vår lägenhet i London.
Den har infekterats med spionprogram som avlyssnar och läser sms,
spionerar på min mamma, min son, min man.
Samma programvara hittades även på hans dator, vår tv,
våra smarta högtalare.
Det fanns kameror i hela lägenheten och även mikrofoner.
Jag har sett till att allt är borttaget.
Men det visste ni redan, så klart.
Förlåt, men vad antyder du?
Vi var tvungna att veta.
Om du stod på vår sida.
Jag menar på riktigt eller om det bara var ett jobb för dig,
för det är mer än så för oss.
Mycket mer.
- Jag jobbar åt Fatemah. - Du var ändå en variabel.
Vi hoppas kunna förutspå och lita på dig, men du är ändå en variabel.
Och med tanke på din viktiga roll,
om våra förväntningar hade varit fel och du inte stod på vår sida,
om du vore fiende snarare än vän…
…hade du kunnat göra stor skada.
Vi kunde inte övervaka dig här, inte utan tillstånd,
vilket rätten aldrig hade gett oss, så ditt hem, din make…
Det var enda sättet.
Kom igen, du jobbar med riskanalys.
Måste jag övertyga dig om att du var en potentiell risk för oss?
Var jag en risk för dig med?
Nej.
Aldrig.
Vi fattar ständigt beslut för att skydda varann. Det vet du.
Hade du gjort annorlunda? Berätta, ärligt.
Om jag hade gjort det du gjorde?
Nej, det hade jag inte.
Men jag kan förstå logiken.
Den är tuff, iskall.
Men jag vet att du har investerat
mentalt, känslomässigt och finansiellt i det här.
Det har inte jag gjort.
Inte än.
Vi är 24 timmar från lanseringen. Nu går vi i mål med det här.
KULTURCENTRUM
Hördu, kom, så tar vi en promenad.
Kryddstark.
Mild.
Jag fick vara försiktig, men jag kollade till honom.
Din pappa.
Han återhämtar sig, men är kvar på sjukhuset.
- Klarar han sig? - Ja, jag tror det.
Tack.
- Men säg inget…till Leon. - Ja.
När det här är över, ska jag hitta ett sätt så du får prata med honom.
Men jag får inte träffa honom, menar du?
- Han släpper mig aldrig. - Så klart han gör.
Det är för din egen säkerhet.
Nästa gång du går ut, ta med mig, snälla.
Du vet att jag vill.
Du får lita på mig lite längre.
Bara lite? Okej?
Vi borde gå tillbaka. Kom.
Ja?
- Låser du in henne? - Än sen?
Vad ska jag säga?
Vi har inte råd med hennes misstag, Tessa.
- Det var en engångsmobil… - Ingen annan hade kommit undan med det.
Hon är en risk.
Jag tar ansvar för henne.
Vadå? Vi kan ju inte hålla henne inlåst för evigt.
Elodie var endast ett medel för ett ändamål. Inget mer.
Hon är mer än så. Hon är en av oss.
Nej, hon är här för dig, vilket ledde oss till Oliver.
Hon är inte ditt ansvar längre.
Jag måste veta att du skyddar henne.
Självfallet.
Ja.
Vänta, jag behöver din telefon. Vi installerar nya krypteringar.
Du får tillbaka den snarast.
Tack.
SENASTE INLÄGGEN
BÄTTRE ÄN TVÅL
Helvete.
Du måste vara britten. Noah sa att du skulle komma.
"Britten" är smickrande, men säg hellre "Adrian". Hej.
- Hanna Bremer. Angenämt. - Detsamma.
Ulf Schrader, min stabschef.
Så… Har du nyheter åt oss i fråga om hotet mot Kopwitz?
Vad?
Det har skett en uppdatering. Hotet är nog inte mot Kopwitz.
Hanna, vi tror att ditt liv är i fara.
Jag såg det, Juliane.
- Videon som Oliver hackade. - Det är inte som du tror.
Du och Peter satt på hans kontor och diskuterade vad han gjorde.
Vad du tillät hända.
Jag kan förklara om jag får.
Kan jag få göra det?
Peter och jag hade en affär.
När min make var döende,
hjälpte det mig genom sorgen.
Det hjälpte mig att orka för Noah.
Under vår tid tillsammans, delade jag min dröm med Peter.
En ny stad som reser sig ur askan av den gamla.
En dröm som jag var fast besluten att genomföra,
trots min makes död,
trots alla hinder på vägen.
När affären sinade från min sida, försökte Peter klamra sig fast.
När Jesper kom till honom…
Genom nån tragisk feltolkning,
tänke han vinna mig tillbaka genom att ge mig det jag ville ha.
Peter uppmuntrade pojkens mordfantasier,
i tron om att det kunde leda till en omvärdering hos dem som hindrade oss.
Jag vill tro
att Peter aldrig anade att pojken de facto skulle göra nåt.
Men det gjorde han.
Och jag vill tro…
…att jag gjorde allt jag kunde för att avråda honom.
Men det kan jag inte.
Noah vet inget, Isabelle.
Snälla…
Låt mig få berätta det för honom.
Undertexter: Marie Roos