"VENNER" KØRTE I TI SÆSONER FRA 1994 TIL 2004.
SIDEN HAR DE SEKS SKUESPILLERE KUN VÆRET SAMLET I SAMME RUM ÉN GANG.
INDTIL I DAG
- Så er det vel slut. - Ja.
Det er det vel.
Skal I hen til det nye hus med det samme, eller har I lidt tid?
Vi har lidt tid.
- Skal vi tage en kop kaffe? - Gerne.
- Okay. - Hvor?
17 ÅR SENERE
Hold da op.
Det er jo smukt. Se det lige.
Må jeg ...?
Det må jeg nok sige.
Der er så mange forskellige episoder, som bare ...
Lisa, som spiller guitar deroppe. Mit og Jens første kys.
Pilotafsnittet, hvor jeg åbner paraplyen.
Hold nu op.
Ja.
Hvor er alle de andre? Kom nu, jeg vil se dem.
Åh Gud!
Det "åh" ...
- Jeg er kun interesseret i det her. - Hej. Åh Gud ...
- Hej med dig. Og du dufter godt. - I lige måde.
Se nu der.
- Skulle den ikke fjernes? - Jo. Jeg troede, at den var væk.
Den stod her i starten.
Men den blev ved med at komme i vejen.
- "Du forsvandt bag bjælken." - Den er nok også i vejen nu.
Det ved jeg nu ikke. Nogle gange er det et valg.
Sådan.
Er det ikke skørt?
Ja.
- Jeg kan høre nogen. - Nu græder hun.
- Floosh! - Joo!
Utroligt.
- Hej. - Går det godt?
Hold nu op!
Hvor er det underligt.
- Hvor er papirlommetørklæderne? - Åh nej.
Hej!
- Hvad laver I her? - Vi venter på dig.
Åh Gud.
Hvordan går det?
- Se dig lige. Og se lige dig! - Jeg ved det.
Hvor er det fantastisk.
- Hvad så? - Hej.
- Hvor er det underligt. - Se nu der.
Kan I huske, da vi alle sammen kunne være i den døråbning?
- Jeg får gåsehud. - Hvor er det underligt. Gå derind.
Se det lige. Står Courteneys replikker stadig på bordet?
Ved I, hvad der er skørt? Er det rigtigt?
Da jeg opdagede, at hun gjorde det, sagde hun: "Pas dig selv!"
Så lige inden vi skulle optage, slettede jeg det hele.
Og hun blev så rasende på mig.
- Eller hun havde et manus i vasken. - Ja, det husker jeg.
- Der var altid et manus i vasken. - Det var Courteneys.
Godt for hende. Åh Gud!
- Virkelig? - CC!
Hej.
- Græd du også? - Ja.
- Godt. - Selvfølgelig gjorde jeg det.
Går det godt?
- Hold da op! - Det er værre, end du troede.
- Hej, Loot. - Du dufter godt, Court.
- Hej! - Gud, hvor er det vildt.
- Kan du huske den aften? - Hvad?
Jeg kan ikke huske afsnittet, men du havde en stor tale -
- som du havde øvet dig på hele ugen.
Og du havde skrevet den ned på bordet.
Jeg vidste ikke, at du havde gjort det.
Så da jeg spurgte til den, bad du mig om at passe mig selv.
Så jeg viskede den ud.
- Hvor er du tarvelig! - Du blev så rasende på mig.
- Hvorfor viskede du den ud? - For at få dig ned med nakken.
Der er utroligt mange af mine replikker i de her æbler.
- Det vidste jeg ikke. - Jo, jeg har hukommelsesproblemer.
Matthew Perry er ankommet.
- Hej med jer! - Hej, Matt.
- Matty! - Flooshy. Hej.
Kunne du være mere sent på den?
- Hej. - Går det godt, min ven?
- Hej, Cox 2. - Matty.
- Hvordan går det, kammerat? - Godt.
- Se lige stedet. - Er det ikke skørt?
Synes I også, at det virker mindre? Herfra og dertil.
Nej, det ligner sig selv.
- Har den væg altid været lilla? - Åh Gud!
Nej, du er blevet skør.
- Det er utroligt. - Ja.
- Det er bare så ... - Der mangler kun én ting.
Den oprindelige småkagedåse står i Lisa Kudrows hjem.
Tog I nogen rekvisitter med herfra? Jeg tog et neonfarvet kaffekrus.
Bolden fra bordfodboldspillet. Den ligner ikke noget særligt.
- Du skulle have taget hele bordet. - Det blev ødelagt til sidst.
- Gjorde det? - Hvad er det der så?
- Den er fra før, det blev ødelagt. - Jeg er nødt til at se serien.
- Den var god. - Jeg har den første bold.
- Den havde sine øjeblikke. - Det hører jeg.
Hej. Gem det. Det er pænt af jer.
Okay. Tusind tak, fordi I er kommet -
- for at være her i aften.
Lad os være ærlige. I havde ikke andre planer.
- God fornøjelse. - Så er det nu.
- Er vi spændte? - Meget spændte.
Det bliver sjovt.
... sammen på en scene for første gang i årevis.
Tag godt imod Jennifer Aniston, Courteney Cox -
- Lisa Kudrow, David Schwimmer, Matthew Perry og Matt LeBlanc!
Skuespillerne fra "Venner"!
I skal muligvis sidde lidt tæt. Sid ned.
- Se nu der. Se jer lige. - Hej.
Hej, James Corden.
I aner ikke, hvor fantastisk det er at sidde her sammen med jer.
Vi optager programmet foran det ikoniske springvand -
- hvor I optog introsekvensen.
Det er smukt og fint.
- Men det larmer en smule. - Ja.
Og det gør det vanskeligt at gennemføre et interview.
Så vent lige et øjeblik. Så skal I se, hvor magtfuld jeg er.
Vent et øjeblik.
Sådan. Okay ...
- Du har superkræfter. - Ja, jeg ved det.
- Du kan stadig. - Jeg ved det.
Hvis vi havde vist det dengang ...
Hvordan har I det? Det har været en følelsesladet dag for jer alle.
Hvordan føles det at være samlet alle seks lige nu?
Det har været så fantastisk og spændende -
- og vi er bare faldet tilbage i de gamle roller, som vi normalt gør.
David, hvordan har det været for dig?
Meget følelsesladet og rigtig sjovt, faktisk.
Efter det første chok over at være i samme lokale -
- tror jeg, at vi alle sammen bare var tilbage igen -
- og lavede sjov med hinanden.
Vi er en familie, så det var virkelig ...
- Vi vendte tilbage og var 20 igen. - Ja, nemlig.
- Holder I kontakten ved lige? - Ja, det gør vi helt sikkert.
Måske ikke hver dag, men ...
Vi har et utroligt tæt bånd efter at have lavet serien sammen -
- og fået et meget tæt forhold.
Så hver gang man skriver eller ringer til nogen, svarer vedkommende.
Matthew, hvem svarer ikke?
Jeg hører aldrig fra nogen.
Nu får I nogle statistikker.
"Venner". I lavede 236 afsnit af serien.
Den blev vist i mere end 220 territorier.
"Venner" var den mest sete komedieserie i seks sæsoner i træk -
- med et gennemsnit på 25 millioner seere om ugen.
52 millioner mennesker så det sidste afsnit.
Serien er blevet set mere end 100 milliarder gange -
- på tværs af alle platforme.
- Og denne aften ... - Det er meget.
... er en stor fejring af det.
Og skaberne af serien sidder blandt publikum.
Marta Kauffman, David Crane og Kevin Bright sidder lige der.
De skabte serien.
Jeg er executive producer og af og til instruktør på "Venner".
Jeg hedder Kevin Bright.
Jeg er medskaber, executive producer og forfatter Marta Kauffman.
Jeg er medskaber af og executive producer på "Venner".
Jeg hedder David Crane.
Da Marta og jeg var i tyverne, boede vi i New York.
Vi havde en tæt vennekreds.
Vi var i tyverne i New York og forsøgte at tjene til føden -
- og finde kærligheden.
Og vi tænkte, at man kunne lave en serie om det.
Vi trak på slægtninge og venner og brugte deres navne.
Chandler blev opkaldt efter min ven. Vi tog en masse fra vores egne liv.
Vi var fascinerede af idéen om at have et ensemble.
Der er ikke én hovedkarakter og så nogle venner.
Det handler kun om vennerne.
Vi følger alle deres historier lige meget -
- og det havde vi ikke set før.
Med én sætning handler det om den tid, hvor ens venner er ens familie.
VENNER-SCENEN
- Vil du se det her område? - Ja.
Jeg vidste, at du ville gøre det.
- Har du nogensinde banket på? - Kun til genforeningen.
Hold da op! Og bjælken er tilbage.
Det vækker minder om en masse jokes på badeværelset.
"Du skal ikke ..."
En masse dumme ting, som du gjorde.
- Har du været inde ved siden af? - Nej.
Hvad er der heromme?
Se, stolene står her stadig.
Sådan, ja.
Jeg tror, at de kan betjenes af én person.
Dengang havde vi tre per kamera. Det var et kæmpestort hold.
Fire kameraer. Koreografien var helt utrolig.
Kan du huske afsnittet, hvor vi aldrig kom op af stolene?
Pizzaen er på vej. Jeg sagde jo, vi ikke behøvede at rejse os.
Kan du huske manuskriptlæsningen?
Du sagde: "Hvor er det dumt." Og jeg svarede: "Ja, det er genialt."
Så sagde du: "Måske kan vi more os med det." Og det gjorde vi.
Hvad nu, hvis vi skal tisse?
Jeg afbestiller sodavandene.
- De sidder i deres stole. - Er det rigtigt?
- Hvor er det godt at se dig. - Det er fantastisk.
Schwimmer? Det afsnit, hvis I kastede med en bold -
- og I ikke måtte tabe den.
- Det kan jeg ikke huske. - Jeg spørger lige drengene.
- Hvilken slags bold? - En NERF-bold.
- Venner? - Ja?
Kan I huske afsnittet, hvor I kastede med en bold og ikke måtte tabe den?
- Ja. - Så det var jer to?
- Alle var med. Også Schwimmer. - Han kan ikke huske det.
Skal vi spise? Eller skal vi se, hvor længe vi kan kaste bolden?
- Det med bolden. - Ja, ikke?
Vi er så gamle. Sådan så laptops ud.
- Den kan jeg godt huske. - Hvor er den tung.
- Lad os se på omklædningsrummene. - Det her er Jennifers for evigt.
Det er mine trægulve.
- I spiste frokost sammen hver dag. - Ja.
De første par år spiste vi alle måltider sammen.
- Selv i weekenderne. - Vi så også alle afsnittene sammen.
Vi var uadskillelige.
- Der stod et stort bord her. - Det hele virker så småt.
Men det er umuligt, for vi er ikke blevet større.
- Tal for dig selv. - Klap i.
Lad os tale om yndlingsafsnit. Alle har et yndlingsafsnit.
- Hvad er jeres? - Jeg elsker dem med Thanksgiving.
Men jeg elskede også, da vi mistede lejligheden.
- Det med quizzen og fostrene. - Ja, "The One with the Embryos".
Det var virkelig en sjov quiz. Og den ødelagde så meget.
Jeg fatter ikke, at du tror, I kender os bedre, end vi kender jer.
Det gør vi.
- Hvad er Monicas yndlingsaversion? - Dyr klædt ud som mennesker.
Det er korrekt.
- Hvilket navn står på adressesedlen? - Chandler Bing!
- Nej! - Der står "miss Chanandler Bong".
Hvis vi vinder, skal de skille sig af med hanen.
Det er interessant.
Men hvis vi vinder, så får vi jeres lejlighed.
- Hvad er Chandler Bings job? - Han er tranpons... transponster!
Det er ikke engang et rigtigt ord!
Nej!
Ja!
Okay. Prøven er klar.
Hvert hold skal besvare en række triviaspørgsmål.
Kategorierne er "Frygt og yndlingsaversioner".
- "Oldtidshistorie". - Åh nej!
"Litteratur". Og "Alt er relativt".
Nu slår vi plat og krone om, hvem der skal starte.
Okay.
Denne gang skal nogen sige noget. Vi prøver igen.
Krone!
- Det blev plat. Drengene begynder. - Sådan!
Okay. Så kører vi.
- Vælg en kategori. - "Oldtidshistorie".
"Rachel skrev et brev til Ross, som han skulle læse -
- før de kunne finde sammen igen. Hvor mange sider var brevet på?"
- 18 sider! - Pokkers!
- 18 sider ... - På begge sider!
"På begge sider" er korrekt!
Gud, hvor var det flot!
Her er brevet.
- Hvem får point for det? - Mig!
- Mine damer, vælg en kategori. - "Alt er relativt".
"Hvem tilhører denne stemme?"
Det er min abe.
- Mr. Hinkle. - Mr. Winkle?
Hinkle. Nej. Hvad var det nu, han hed?
- Sig det igen! - Kan vi få spørgsmålet igen?
- Vi kender svaret. - "Min abe." Det er underboen.
- Og han hedder ...? - Mr. Rickles.
- Nej! - Jeg ved det!
- Det er ikke din tur!
Vil manden bag stemmen venligst give sig til kende?
Det er Larry Hankin, der er tilbage i rollen som mr. Heckles.
- Heckles! - Pokkers!
I skylder mig en kat og en vaffel.
- Larry Hankin, alle sammen. - Larry!
Hvorfor fik jeg ikke point for det?
- Drenge? - "Litteratur".
- Godt valg, mine herrer. - Tak.
"Hvor mange erogenzoner har kvindekroppen ifølge Monica?"
- Syv! - Courteney, er det korrekt?
Ja, det er korrekt. Syv.
Okay, mine damer.
- "Oldtidshistorie". - "Oldtidshistorie".
Ved I hvad? Jeg får brug for en smule hjælp til det her spørgsmål.
Mine herrer?
"Denne barbershopkvartet sang en besked til Rachel fra Ross."
"Men kan I færdiggøre teksten?"
En, to, tre.
Tillykke med din første uge på dit nye job.
Om ganske kort tid er du boss.
Og du ved, hvem der er der til at støtte dig.
Din elskede kæreste ...
- Ross. - Er det ikke Ross?
- Føles det rigtigt? - Vent lidt ...
- Din elskede kæreste ... - Mine herrer?
- ... kæreste Ross. - ... kæreste Ross.
Er det korrekt?
Det er skønt at have en kæreste. Din tro og søde kæreste Ross.
Ross!
- Tak, gutter. - Tak.
Tak.
Jeg tror, at "Venner" er så magisk, fordi hver karakterer er så unik -
- at de kunne bære hele serien alene.
OSCAR-BELØNNET SKUESPILLER
Hej. Er Rachel her? Jeg er hendes søster.
Da min agent spurgte, om jeg ville spille Rachel Greens søster -
- tænkte jeg: "Har jeg vundet i lotteriet?"
Er hun den forkælede søster eller hende, der bed hende?
- Far giver mig ikke flere penge. - Nu ved jeg det.
Noget af det mest spændende var den scene, jeg var med i -
- hvor jeg er i lejligheden, og Joey træder ind og siger ...
- Hvordan går det med dig? - Hold op!
Det var sådan en ikonisk replik, og jeg var så begejstret.
At se en berømt karakter sige sin berømte replik? Hold nu op.
Det er Phoebe! Vi kan tale med Phoebe!
Hvis man tænker på Monica eller Phoebe eller Rachel -
- så er de hver især hovedkarakterer.
Men når de er sammen, får man en masse vittige replikskifter.
Alle skuespillerne er på toppen, og de har en utrolig kemi.
- Udmærket. - Nej!
- Vi svor aldrig at tale om det. - De ville ikke forstå det.
Men vi er nødt til at sige noget. Det æder mig op indefra.
De var sjove og charmerende og kendte deres karakterer utroligt godt.
Men de fungerede også godt sammen.
Man fornemmede virkelig, at de elskede hinanden.
- "Monica ..." - Højere.
- "... blev stukket af en brandmand." - "Fint!"
"Jeg blev stukket. Det var virkelig slemt."
"Jeg kunne ikke stå op. Jeg kunne ikke gå."
"Vi var tre kilometer fra huset. Vi var bange og alene."
"Vi troede ikke, at vi kunne klare den."
"Jeg havde for store smerter."
"Og jeg var træt efter at have gravet det store hul."
"Så kom Joey i tanke om noget."
Jeg havde set noget på Discovery Channel.
Vent lige lidt. Det så jeg også. På Discovery Channel.
Ja, om brandmænd, og hvordan man skal ...
"Føj!"
- "Tissede du på dig selv?" - "Føj!"
"Det kan I ikke sige. I ved ikke, hvordan det var."
"Jeg var ved at besvime af smerte."
"Jeg prøvede, men jeg kunne ikke."
"Jeg kunne ikke bøje mig den vej, så ..."
"Monica ser på Joey ..."
"Nemlig, jeg trådte til."
"Hun er min ven, og hun havde brug for hjælp."
"Jeg ville tisse på jer alle sammen."
Men ... jeg kunne ikke.
Jeg fik sceneskræk.
Jeg ville gerne hjælpe, men presset var for stort.
Så jeg vendte mig mod Chandler.
- Joey blev ved med at skrige ad mig. - "Gør det nu!"
"Nogle gange kan jeg stadig høre skrigene om natten."
"Det er, fordi jeg af og til gør det gennem væggen for at skræmme dig."
- Og tak. - Jeg grinede igennem hele scenen.
Den første manuskriptlæsning var også første gang, jeg så nogen af jer.
Jeg kan kun huske, hvad du havde på. Det er det eneste.
Det er utroligt.
Jeg kan ikke huske drengenes tøj, kun dit og Courteneys.
- Hvad havde jeg på? - En hvid, hippieagtig blondebluse.
Du var jo Phoebe. Og jeans.
Og Courteney var iført en lyserød babydollbluse med hvid kant.
Jeg kan bare huske, at det var der, jeg mødte jer alle for første gang.
- Husker du ikke, hvad jeg havde på? - Nej, men du var den første, jeg så.
Og jeg tænkte bare: "Nå, okay."
"Det er derfor, jeg er gået glip af så mange roller."
"Han er 'den flotte fyr'. Selvfølgelig skal han spille Joey."
Og da jeg så hørte jeg alle sammen for første gang -
- blev jeg blæst bagover.
- Det tænkte jeg også. - Alle roller var perfekt besat.
- Ja. - Det er det, jeg husker.
Det var svært at besætte rollerne.
Meget sværere, end vi nok havde forventet.
Vi havde omkring en trilliard mennesker til prøve.
Der var så mange scenarier, hvor det ikke var endt med de seks.
Det havde været en helt anden serie.
David havde aflagt prøve til en rolle i et af vores pilotafsnit året før.
Vi kunne ikke glemme hans skyldbetyngede ansigtsudtryk.
Så da vi begyndte på Ross, havde vi det i baghovedet.
Vi forsøgte at få David med, men han var færdig med at lave tv.
Han havde haft en elendig oplevelse med en anden serie -
- og var tilbage i Chicago for at lave teater.
Så vi måtte trygle ham og sige, at vi havde skrevet rollen til ham.
Vi sendte vist nok gavekurve til ham.
Det husker jeg ikke noget om. Vi sendte ham vist bare manuskriptet.
Vi lovede ham, at det her ville blive noget helt andet.
Og så var han med. Nu havde vi den første.
En masse kvinder aflagde prøve til rollen som Phoebe -
- men det føltes bare ikke rigtigt.
Men min mand Jeffrey skrev og producerede "Vild med dig" -
- og sagde: "Vi har Phoebe lige her. Hun spiller servitricen Ursula."
- Sådan. - Tak.
- Var der mere? - Nej tak.
Så henter jeg lige jeres regning.
- Jeg har den lige her. - Okay, skønt.
Man kunne se en ansats til Phoebe der.
Men i "Vild med dig" havde hun mere kant. Phoebe var langt mere positiv.
Lisa kom bare ind og aflagde en perfekt prøve.
Hun gjorde både alt det, vi havde håbet på -
- og gjorde materialet bedre.
Lisa Kudrow var den anden, der fik en rolle, lige efter David.
Så vi troede, at alt kørte for os.
Men så gik der 2,5 måneder, hvor vi ikke besatte nogen roller.
Hvis jeg husker rigtigt, så havde Matt LeBlanc -
- 11 dollars i lommen, da han aflagde prøve.
Måske var det ni. Det var ikke meget.
Vi så mange fyre, som var troværdige som skuespillere.
Fyre, som var vilde med kvinder. Men de var ikke sjove.
Så kom Matt, og med ham blev replikkerne pludselig sjove.
Han havde medvirket i en anden serie, men ikke så meget andet.
Matt og en anden skuespiller kæmpede om rollen ved sidste prøve hos NBC.
Han var fremragende og fik rollen som Joey.
Men den anden skuespiller endte også med at medvirke i serien -
- i "The One with Unagi" i rollen som den falske Joey, ironisk nok.
Hvordan går det med dig?
Nej, nej, nej!
"Hvordan går det med dig?"
For pokker, Carl! Vent ude på gangen.
Hvad husker I fra auditionprocessen?
Jeg kan huske, at jeg havde været inde et par gange -
- og den sidste gang, jeg blev kaldt ind ...
... havde jeg øvet replikker med en ven -
- og han sagde: "Så serien handler altså om en vennegruppe?"
Jeg svarede: "Ja." Så sagde han: "Så lad os gå på druk."
Jeg sagde: "Ja, god idé."
For at gøre en lang historie kort vågnede jeg hos ham midt om natten -
- og skulle på toilettet, men jeg rejste mig for hurtigt.
Så jeg besvimede, som man jo gør -
- og faldt med ansigtet først ned i toilettet -
- og slog min næse på toiletbrættet.
Og et stort stykke kød blev flået af min næse.
Jeg så mig i spejlet, og det blødte, så jeg tænkte: "Åh Gud!"
Så jeg måtte gå til den store prøve med et stort, grimt sår på næsen.
Og Marta Kauffman sagde: "Hvad er der sket med dit ansigt?"
Jeg fortalte sandheden og fik rollen, så ...
- Der kan man bare se. - Er det ikke rigtigt?
David, jeg ved, at du lavede en masse teater på det tidspunkt.
Hvad var det, du fandt så tiltalende ved "Venner"?
Marta og David forklarede mig -
- at de havde skrevet karakteren Ross med min stemme i tankerne.
Men jeg forstod ikke ...
- Der er et insekt! - Åh nej!
- Er det væk? - Nej, det er lige der!
Nej, det er bare fnuller. Pyt med det.
Var der virkelig et?
- Er det væk? - Ja, det er væk.
- Må jeg sige noget? - Det vigtigste er ...
... at vi håndterede det fint.
Du reagerede endda på det, som Phoebe ville gøre.
Det var meget mere underholdende end min historie.
Det var det virkelig.
Vi havde svært ved at finde Monica -
- og dengang så vi faktisk Courteney som en Rachel.
Courteney Cox forklarede os, hvorfor hun ikke mente, at hun var en Rachel.
At hun selv mindede mere om Monica. Og hun havde ret.
Courteney tilførte karakteren en utrolig glæde.
Hun havde medvirket i Springsteens video -
- og spillet sammen med Michael J. Fox.
Så folk kendte Courteney.
Men ikke så meget, at det blev til "The Courteney Cox Show".
For det frygtede vi. Vi ville ikke have stjerner.
Men alt det, Courteney tilførte, gjorde Monica meget dybere -
- end vi oprindeligt havde forestillet os.
Jeg troede, Chandler ville blive den nemmeste rolle at besætte.
For han er ikke bare en karakter. Han har vaskeægte vittigheder.
Så jeg troede, at det ville blive pærelet.
Men vi havde så mange skuespillere til prøve, og det var ikke sjovt.
Vi havde arbejdet med Matthew Perry på "Drøm videre".
Og da Matthew læser dialogen, fungerer den bare og bliver levende.
Og for første gang i løbet af rollebesætningen -
- vidste vi, at vi havde en karakter, og at ingen andre kunne spille den.
Problemet var, at han allerede havde kontrakt med en anden komedieserie.
Den handlede om bagagepersonale i fremtiden i LAX.
Det lød bare ... vanvittigt.
Nyd Los Angeles!
Forresten er Griffith Park det bedste sted til en skovtur.
Tak. Du er yderst ubetydelig.
En eller anden fra Warner Brothers overværede optagelserne til "2194" -
- og tænkte: "Den serie bliver aldrig til noget."
"Giv ham en rolle i 'Venner'. Så skal det hele nok gå."
Og pludselig havde vi vores Chandler.
Og jeg vil bare have en million dollars.
Han gør replikkerne til sine egne og har et kæmpestort komisk talent.
Rachel var den sværeste rolle at besætte. Og den sidste.
Hun kunne være en meget usympatisk karakter.
Hun er utroligt egoistisk, selvoptaget og forkælet.
I de forkerte hænder kan man ikke lide Rachel.
Vi så en masse andre kvinder.
Kvinder, som kom ind iført rigtige brudekjoler.
Men man forelskede sig ikke rigtig.
Og man var nødt til at føle det samme som Ross.
Så trådte Jennifer ind i lokalet.
Jennifer havde samme problem som Matthew -
- for hun havde skrevet kontrakt med serien "Muddling Through".
Skal du spise din bøf eller diskutere med den?
Bøffen skulle have været "rare".
Gidney, sig mig en ting:
- Hvor ofte har vi bøf på menuen? - Næsten aldrig.
Nemlig.
Så det, du har der, er en "rare" bøf.
Og de havde allerede optaget seks afsnit af serien -
- så det var ikke bare piloten.
Så vi løb en stor risiko og gav hende rollen.
Vi måtte deles om hende og se, hvem der vandt.
Vi optog endda ikke bare piloten, men omkring tre afsnit af "Venner" -
- imens den serie kørte i fjernsynet.
Og hvis CBS havde givet grønt lys til den -
- så havde vi været nødt til at genoptage de tre første afsnit.
Jennifer havde en varme og oprigtighed og ægthed over sig -
- som gjorde, at man accepterede alt det andet ved Rachel -
- i stedet for at dømme hende.
Jeg havde håbet, at det ikke blev et problem.
Tak.
Tak. Det var godt.
Det er rigtigt. Matthew og Jen, I havde roller i andre serier.
Jen, hvad var dit første indtryk af de andre skuespillere -
- da du endelig mødte dem og fik lov til at medvirke i serien?
Først og fremmest havde jeg medvirket i en masse fejlslagne pilotafsnit.
Jeg troede, at det var sådan, man gjorde.
Man laver et pilotafsnit om året, får penge for det og laver så et til.
Så jeg kan bare huske, at jeg sad sammen med disse fem og tænkte:
"Det er den bedste gruppe mennesker og det bedste manuskript."
"Jeg må bare være med."
Så med halen mellem benene og hatten i hånden -
- gik jeg til produceren på den serie, jeg allerede var med i -
- og sagde: "Vil du ikke nok være sød og lade mig slippe ud af serien?"
"Jeg elsker bare den anden serie. Jeg har intet imod jeres serie."
"Jeg elsker bare de mennesker og har det så sjovt."
Så sagde han: "Jeg har set den serie, og nu skal jeg sige dig en ting."
"Den serie vil ikke gøre dig til en stjerne."
"Den her serie vil gøre dig til en stjerne."
- Så har jeg sagt rigeligt. - Han er her i aften.
- Produceren er her i aften. - Nej!
Og ... Nej, undskyld.
- Drenge, så er det jeres tur. - "Alt er relativt".
"I Las Vegas finder Joey sin identiske håndtvilling."
Ville du ikke betale gode penge for at se identiske hænder -
- blive vist frem på en slags underholdningssted?
Hvis du går nu, så hugger jeg min hånd af og giver den til dig.
"Ud fra denne opstilling ..."
"... bedes I udpege Joeys håndtvilling."
- To eller tre. - Jeg tror, det er to.
- Tror du, det er to? - Ja.
- Nummer to. - Det er korrekt!
Hej! Åh Gud!
- Thomas Lennon, alle sammen. - Det var en fornøjelse at se jer.
- Mine damer, så er det jeres tur. - "Frygt og yndlingsaversioner".
- Højere!
"Der er en besked på telefonsvareren."
"Kan I fortælle mig, hvem stemmen tilhører?"
Matt, vil du trykke på knappen?
Hej, venner. Jeg indstiller endelig min karriere som oftalmolog -
- og ville elske at se jer alle til min afskedsfest i næste uge.
- Tom ... - Giv besked, hvis I kan komme.
Tom Selleck. Nej?
Åh Gud! Det sagde jeg ikke. Du så skuffet ud.
Vil manden bag stemmen venligst give sig til kende?
Se, hvem det er!
Tom Selleck, alle sammen!
Går det godt?
Vil du sidde ned?
- Går det godt? - Godt at se dig, min ven.
- Hold da op! - Se, hvem det er.
- Tom, du har et bonusspørgsmål. - Okay.
"Monica valgte som bekendt Chandler frem for Richard."
"Hvad var Chandlers arbejde?"
Åh Gud ...
- Lad os lige tænke det igennem. - Transponster!
Nej, det mistede vi lejligheden på.
Jeg troede, vi aldrig fandt ud af det.
Transponster lyder godt i mine ører.
Det er forkert.
Jeg sagde: "Det er slet ikke et ord." Og så tabte vi.
- Svaret er ... - Tom ved det.
... at ingen ved det.
- Er det svaret? - Det var det, jeg sagde.
- Er det svaret? - Ja.
- Jeg synes, at pigerne bør få det. - Det synes jeg også.
- De havde ikke noget svar. - Jo, vi sagde, at ingen ved det.
Og pigerne vinder!
Da serien udkom, vækkede den med det samme genklang hos folk.
Hvornår begyndte I at føle, at de forandringer, I havde hørt om ...
- ... at verden var ved at ændre sig? - Den sommer.
Da vi vendte tilbage til anden sæson, var det noget helt andet.
Folk begyndte at hilse på os. Og det skræmte os lidt.
"Hvad vil du?"
I starten er det ret chokerende. Ingen forbereder en på det.
Jeg kan huske engang, det var vel midt på ugen ...
Jeg kan ikke huske ugedagen.
- Mandag, tirsdag, onsdag ... - Det ved jeg godt.
Jeg så nyhederne i fjernsynet, og skærmen var opdelt i seks felter.
Det var en direkte luftoptagelse af alle vores huse.
Jeg kan huske, at jeg så det, og jeg kunne høre helikopteren.
Og jeg tænkte: "Hvad i alverden?" Så kiggede jeg nærmere på skærmen -
- og tænkte: "Mit tag ser forfærdeligt ud."
Så da helikopteren fløj væk, klatrede jeg op på taget.
Og taget var faktisk utæt.
Så jeg måtte ringe efter en tagreparatør.
Ingen andre gik igennem det, vi gjorde, bortset fra de andre fem.
Så man havde ikke nogen at støtte sig til uden for gruppen.
Jeg tror, det gav os en følelse af, at vi faktisk var en familie.
Ja, for vores familier og venner forstod det ikke.
De var der for os ...
Min familie var mere benovet, end jeg var.
De eneste andre, som virkelig forstod, hvordan de føltes -
- var de andre fem.
Vi lavede en serie og arbejdede meget hårdt.
Men det var først, da jeg gik gennem lufthavnen -
- jeg ved ikke, hvor jeg skulle hen, men de var på alle bladene.
Og jeg tænkte bare: "Hold da kæft! Det er jo vanvittigt."
Temasangen blev et hit i radioen.
Da jeg hørte den i min bil en dag, vidste jeg -
- at det ikke var en helt almindelig tv-serie.
De var på forsiden af Rolling Stone. Rolling Stone!
Vi var jo bare en tv-serie.
Pludselig var de blevet en del af tidsånden.
Jeg ved ikke, hvornår det skete.
Jennifer er gudesmuk.
Hvorfor den er blevet et fænomen? Fordi den klæder hende så godt.
Mit yndlingsøjeblik var, da jeg skulle aflevere mine børn -
- og min rabbiner stoppede mig og spurgte til Ross og Rachels forhold.
Uanset hvor vi gik hen, stimlede folk sammen om os.
Det var, som om vi var The Beatles. Alle råbte og skreg. Det var skørt.
Farvel!
Da "Venner" var blevet et globalt fænomen og oversat til 18 sprog ...
JAPANSK
SPANSK
FRANSK
Uanset hvor jeg tog hen, fra Jordan til Indien -
- vidste de, hvad "Venner" var.
Min mor købte hele serien til mig på DVD, da jeg gik i skole.
"Venner" var med til at lære mig engelsk -
- og serien lærte mig meget om livet og ægte venskab.
Vi elsker "Venner"!
Kunne jeg have mere tøj på?
Mine øjne! Mine øjne!
Rotér! Rotér!
Hold mund! Hold mund!
Stinkekat, stinkekat.
Hvad fodrer de dig med?
Undskyld? Ja, larmende drenge.
Vi blev fans af "Venner", da vi gik på første år på college.
Vi turde ikke tale med piger, så "Venner" gav os mere selvtillid -
- og lærte os at få nye venner, især damer.
Ja, skatter!
Mit yndlingsafsnit af "Venner" -
- er det, hvor Monica frier til Chandler.
Efter at have set det vidste jeg, at det var sådan, jeg ville fri -
- så det gjorde jeg.
Jeg er enlig mor, og samfundet presser os -
- til at gifte os med den første fyr, der frier til os.
Men som kvinde må man tage kontrol over sit liv.
Det afsnit fik mig til at tro på -
- at jeg kan overtage styringen af mit eget forhold.
- Vi er forlovet! - Ja!
For et år siden beklagede min far sig over -
- at han ikke kunne løfte sin mappe med venstre hånd.
Dagen efter fik han konstateret den uhelbredelige sygdom ALS.
Jeg kæmpede med depression og var et meget mørkt sted.
En uge gik jeg slet ikke ud. Jeg ville ikke spise noget.
Derefter begyndte en kamp for mig.
Jeg så den eneste, jeg har elsket, komme døden nærmere for hver dag.
Jeg låste mig inde på et værelse og stirrede ind i væggen i timevis.
Jeg havde selvmordstanker.
Jeg var en homoseksuel mand, der ville have Jennifer Anistons hår.
Så du kan nok forestille dig, hvor ensom jeg af og til følte mig.
Og "Venner" var det, jeg kom hjem til.
"Venner" var ...
De var mine venner, for jeg havde ikke rigtig nogen.
Og ...
Jeg kan ikke.
Det blev en grund til at stå op hver dag.
For jeg følte, at jeg havde venner omkring mig.
Uanset hvor svært man har det -
- hvis man ser "Venner" på en skærm, kommer man til at grine.
Som enhver Chandler fandt jeg min Monica.
Jeg græder ikke.
Hvor er det fint.
De har ingen anelse om, hvor meget de har påvirket verden.
De kan sove med visheden om, at de har reddet mange liv.
Selv om de ikke kender dem. Jeg er et af dem.
Og til dem, som ikke kan lide serien ...
Du minder mest om Joey. Uden tvivl.
For du fortæller vittigheder, som ikke giver nogen mening.
- Og så tuder du af grin. - De er altid sjove.
Så du er Joey med en antydning af Phoebe.
MALALA OG HENDES BEDSTE VEN VEE AKTIVIST OG NOBELPRISMODTAGER
Vee elsker "Venner".
Nu ved jeg, hvad det vil sige at være afhængig af en tv-serie.
Og jeg sørgede for, at du også blev bidt af den.
Det var mit stolteste øjeblik. Så var missionen fuldført.
- Vi sad oppe og så den sammen. - "Venner" førte venner sammen.
Kom herhen, alle sammen!
Et af mine yndlingsøjeblikke i "Venner" er "rutinen".
Det er afsnittet, hvor Ross og Monica vil optræde med deres yndlingsdans.
Jeg ved, hvad der får os op på platformen.
- Hvad? - Rutinen!
- "Rutinen!" - "Rutinen!"
Fem, seks, syv, otte!
Den her til sidst ...
I løbet af aftenen tager vi imod spørgsmål fra publikum.
Der er mange fans til stede.
Er der nogen, der har et spørgsmål til skuespillerne fra "Venner"?
Ja, kvinden der. Hvad vil du spørge om?
"Venner" var selvfølgelig en fantastisk oplevelse for jer alle.
Men var der noget, I ikke kunne lide?
Sådan holder man den positive tone.
Var der noget, som I ikke kunne lide, imens serien kørte?
- Aben. - Og aben.
- Marcel? Er det rigtigt? - Aben skræmte mig.
- Jeg elskede aben. - Fordi du ikke skulle røre ved den.
- Hvad? Jo, jeg gjorde! - Ikke rigtig.
Fortæl.
Først vil jeg gerne lige sige, at jeg elsker dyr og primater.
Jeg har intet imod dyr. Jeg er en dyreelsker.
Men ...
Nu skal I høre, hvad problemet var.
Aben var selvfølgelig dresseret -
- og den skulle gøre det, den skulle, på det helt rigtige tidspunkt.
Men det, der selvfølgelig begyndte at ske, var -
- at vi alle sammen havde nøje koreograferede, tilrettelagte scener.
Men der gik altid ged i det, fordi aben ikke gjorde det, den skulle.
Så hver gang måtte vi begynde forfra, fordi aben gjorde det forkert.
- David er stadig rasende. - Det skete igen og igen.
Vi skulle til at gøre noget sjovt -
- men så klokkede aben i det, og vi måtte begynde forfra.
Jeg ville ønske, at du tog det mere alvorligt.
Du skulle ikke arbejde med den.
Det i kombination med, at når aben hvilede sig -
- og ventede på, at vi skulle optage igen -
- sad den på min skulder, og så kom dyretæmmeren -
- og åbnede en æske og fodrede aben med levende larver.
Så aben sad på min skulder, tog en håndfuld larver -
- knækkede dem midt over og åd dem -
- og så gjorde han sådan her.
Så jeg havde abehænder med larverester over det hele.
Så det var på tide, at Marcel ...
... skred ad helvede til!
Fantastisk spørgsmål. Du fik virkelig nogle gode svar.
Okay, lad os gå videre.
Vi har vist et spørgsmål mere.
Der sidder et par blandt publikum. Har I et spørgsmål?
Ja, det har jeg.
Mine damer og herrer, det er mr. og mrs. Geller!
Christina Pickles og Elliott Gould!
Ja!
Elliott og Christina, jeg vil gerne vide, hvad I husker fra den tid?
At de var frygteligt søde mod os.
Meget jordnære, ægte mennesker.
Vi elskede det, fordi de elskede os.
En dag, da vi kom på arbejde, sagde de: "Forældrene er kommet!"
Det var så rørende, og vi følte virkelig, at vi var deres forældre.
Ofte var vi faktisk ret bekymrede for dem.
Elliott sagde: "Vi opfører os, som om vi er deres forældre."
Og det følte vi virkelig, at vi var, fordi de er så søde.
- Tak! - Hvor er det sødt.
Tusind tak, fordi I ville medvirke. Fantastisk!
Jeg minder mest om Monica, for jeg lider af rengøringsvanvid.
FODBOLDIKON
Jeg rejser meget.
Så jeg bor hele tiden på hoteller og har masser af tid til afslapning.
Når jeg savner min familie, får "Venner" mig altid til at smile.
Appelsinjuice og noget, der ligner cider.
Mit yndlingsafsnit er det, hvor de er ved at gøre sig klar i lejligheden.
Det er fedt. Jeg har drukket fedt.
Ross skynder på de andre, for han skal holde en stor tale og er nervøs.
- I har ikke klædt om, - Vi har en halv time.
Da Chandler går på toilettet, sætter Joey sig i hans stol -
- og så eskalerer det hele bare.
Du sidder på min plads.
- Hvordan kan det være din plads? - Jeg sad der.
Men så gik du.
Jeg tog ikke ligefrem til Spanien.
Joey ender med at give afkald på stolen, men han tager puderne med.
- Hvad laver du? - Du ville have stolen, ikke puderne.
- Puderne er jo essensen af stolen! - Nemlig. Jeg tager essensen.
Hver gang jeg er væk og er en smule nedtrykt, sætter jeg det afsnit på -
- og begynder næsten at græde af grin.
Hvis du gemmer mit tøj, tager jeg alt, hvad du ejer, på.
Åh Gud!
Se mig! Jeg er Chandler. Kunne jeg have mere tøj på?
Måske hvis jeg ikke var nøgen indenunder.
Det afsnit var det første, vi optog i realtid som et teaterstykke.
Det er varmt at have så meget tøj på.
Jeg må hellere lade være med at lave lunges.
Noget af det skyldtes, at vi var nødt til at lave nogle "bottle-afsnit" -
- som ikke kostede en formue og kun foregik i vores kulisser -
- uden at vi skulle bygge nye.
Så hvordan fortæller man en historie, hvor alle er i samme rum?
Hvad var det, der skete, da din arm eller skulder gik af led?
- Det var, da vi skændtes om stolen. - Det var et af vores bedste afsnit.
- Jeg kan huske det! - Fortæl.
Brandmænd! Der var brandmænd med i afsnittet.
- Nej. - Der var brandmænd til stede.
Warner Brothers' brandmænd kom for at hjælpe Joey.
Jeg tager det i mig igen.
- Men værsgo at råbe op om det igen. - Der var faktisk brandmænd.
Det var mit bedste øjeblik i flere måneder.
Chandler og Joey har skændtes om en stol -
- og Joey løber hen og springer op i stolen.
Vi optog den tre gange, og det gik helt perfekt.
Hvorfor skulle vi absolut tage den en fjerde gang?
Skal vi tage den fra, at jeg sidder på skødet af Matty?
Jeg ville springe over sofabordet, men jeg gled -
- så mine ben røg op i luften, og min skulder gik af led.
Skal vi se, at hans arm går af led?
- Nu kommer det. - Jeg vil ikke se smerte.
Man kan ikke se noget, før jeg rejser mig op.
Værsgo!
Åh nej!
- Skete det lige der? - Ja.
- Er det allerede sket? - Ja.
- Du trækker i den forkerte arm! - Nej, det er den anden.
Nej, nej, nej! Den hænger alt for langt ned.
Av, for fanden!
- Er alt i orden, Gretchen? - Ja, et øjeblik.
- Skal vi sige "tak"? - Av!
- Er det for alvor? - Ja.
- Det gjorde ondt. - Jeg troede, at nogen trak i den.
Du godeste!
- Ja, tak. - Tak!
Så ambulancepersonalet kommer ind, og de må køre ham på hospitalet.
Så vi kunne ikke optage mere.
For vi kunne ikke bare optage nogle andre scener.
Nej, det skete på det ene afsnit, hvor alle seks skulle være med -
- så vi var færdige for den aften.
Kan I huske, at slyngen blev skrevet ind i serien?
Nej.
Det var derfor, dine forældre sagde, at du ikke måtte hoppe i sengen.
Så vi måtte skrive det ind i serien.
Men vi ventede -
- til han var frisk nok til at optage afsnittet færdigt.
Sagde du til lægen, at du hoppede i sengen?
Nej.
Så det, der startede som det mest simple afsnit -
- endte med at tage længst tid at optage.
Der var noget, som vi gjorde før hvert afsnit -
- men ikke gjorde den aften.
- Klyngen. - Ja.
- Vi gjorde det ikke den aften. - Er det rigtigt?
Det var den eneste gang.
- Hvorfor ikke? - Det ved jeg ikke.
Vi tænkte: "Det tager for lang tid, og publikum venter."
"Lad os bare gøre det."
Jeg tror, det var derfor, vi ikke gjorde det.
- For det var ret tidligt - Meget tidligt.
Derefter insisterede han altid på at lave klyngen.
- "Jeg vil ikke slå mig igen." - "Vi er nødt til at lave klyngen."
- Derefter gjorde vi det hver gang. - Lad os se, hvor vi lavede klyngen.
Ned til den lilla dør.
- Det var her, vi lavede klyngen. - Heromkring.
- Lad os tage klyngen. - Er det mig, du mener?
Stemningen var altid forrygende, når vi skulle optage.
Der var masser af energi.
Det var spændende. Man skulle levere et show.
Courteney Cox!
Det var en sjov aften, men også meget hårdt arbejde for os.
Vi lyttede til publikum, og hvis en joke ikke ramte plet -
- selv hvis vi elskede den, fortalte de os, at den ikke var god nok.
Så vi stak hovederne sammen og forsøgte at redde den.
"Det er en buffet." "Det er ude med den."
"For jeg vil spise det hele."
Hvad med den her: "Det er her, jeg vinder alle mine penge tilbage."
Den kan jeg lide.
Kevin, der er en masse ændringer på vej. Er I klar?
Hvor er servitricen? Jeg er ved at dø af sult.
Det er en buffet, min ven.
Det er her, jeg vinder alle mine penge tilbage.
- Jeg nød virkelig publikums energi. - Det gjorde jeg også.
Det var som at opføre et teaterstykke hver uge.
Hver gang de grinede af noget, tænkte jeg for mig selv:
"Hvis I synes, det er sjovt, så bare vent til den næste replik."
Det gav en meget berigende følelse.
- Eller også fik man ingen reaktion. - Sæt dig her.
Jeg følte, at jeg skulle dø, hvis ikke de grinede.
Og det er bestemt ikke sundt.
Men nogle gange, hvis de ikke grinede, begyndte jeg at svede -
- og fik krampetrækninger -
- hvis ikke jeg fik mit grin.
- Det slog dig helt ud. - Det har du aldrig sagt.
- Har jeg ikke? - Nej, det har jeg aldrig hørt før.
Sådan havde jeg det hver eneste aften.
En af de gange, vi lyttede allermest til publikum, var -
- da vi optog i London, og Monica og Chandler er i sengen sammen.
Værsgo!
Jeg skal giftes i dag!
- Godmorgen, Ross. - Jeg skal giftes!
Tror du, han opdagede, at jeg var her?
Publikum gik amok.
Det var fuldstændig vanvittigt, så vi lod dem bare blive ved.
Okay, din tur.
Nej, det var bare for sjov.
Han fik mig til at sige det!
Jeg tror, at det øjeblik fik os til at genoverveje Monica og Chandler.
Den oprindelige plan var, at det skulle være et engangsknald -
- som vi kunne more os med bagefter.
Men publikums reaktion fik os til at indse -
- at der var mere i det, og det måtte vi arbejde videre med.
Det har jeg aldrig gjort med dig før.
Det var sidst i sæsonen, så vi havde god tid til at gruble over det.
Men det var så stærkt et øjeblik, at vi måtte gå videre med det.
Vi udvidede det fra en enkelt nat i London -
- til noget, der kunne udvikle sig til et forhold.
Jeg er stadig på London-tid. Tæller det?
- Ja, det tæller. - Godt.
Dengang vidste vi endnu ikke, hvad det ville udvikle sig til.
Vi tænkte stadig, at det kunne være sjovt, hvis de gjorde det i smug.
Og det gav en masse sjove scener.
Det er mig. Jeg kommer ind.
Jeg har haft en lang og hård dag.
Jeg elsker afsnittet efter London -
- hvor Monica og Chandler prøver at holde deres forhold hemmeligt.
SKUESPILLER, FORFATTER, PRODUCER
Tak, fordi jeg måtte komme på besøg.
Skuespillerne ved, hvor stærk en sjov, fysisk scene kan være.
Det er sjovere end noget, de kunne have sagt.
Rach.
Phoebs.
Vi ses.
I "Venner" er de utroligt dygtige til farce.
Så når der er en hemmelighed, så som Monica og Chandler -
- er det sjovt, fordi vi som publikum ved det, men ikke karaktererne.
Det her er fra "The One Where Everyone Finds Out".
"Den grimme, nøgne fyrs lejlighed."
"Phoebe og Rachel er gået med Ross. Lejligheden er tom, men fantastisk."
"Jeg er vild med den her lejlighed. Er den ikke bare perfekt?"
Hvorfor har jeg aldrig lagt mærke til, hvor fantastisk den er?
Fordi dine øjne straks drages mod den store, nøgne mand.
"Den er fantastisk. Skynd dig hellere at skrive en ansøgning, før jeg gør."
Det var sådan, du spillede det.
"Tænk, at jeg siger det, men nu vil jeg bruge grimme, nøgne fyrs toilet."
"Hun går ud. Phoebe ser ud ad vinduet."
"Se, der er Monica og Chandler!"
"Hej med jer! Hej!"
"Chandler og Monica står tæt og begynder at tage hinandens tøj af."
"Phoebe kan slet ikke begribe det."
"Chandler og Monica. Chandler og Monica!"
- "Rachel ser, hvad Phoebe ser." - "Åh Gud!"
- "Chandler og Monica!" - "Åh Gud!"
- "Mine øjne!" - "Jeg ved det. Phoebe! Phoebs!"
"Det er okay."
- "De gør det!" - "Det ved jeg faktisk godt."
- "Ved du det?" - "Ja, og Joey ved det."
"Men Ross ved det ikke, så hold op med at råbe."
Hvad foregår der?
- Hej! - Hvad er der?
Ikke noget. Vi er bare begejstrede over, at du måske får lejligheden.
Det ser faktisk ret lovende ud.
- "Kom herover!" - "Kom her, Ross!"
"Det kræver et kram."
Åh Gud. Okay ...
Bliv nu ikke for begejstrede. Jeg har ikke gjort det her længe.
Jeg må hellere synge den som Phoebe. Okay.
Stinkekat, stinkekat.
Hvad fodrer de dig med?
Stinkekat, stinkekat.
Det er ik' din skyld.
De ta'r dig ik' til dyrlægen.
Du' ikke menneskets bedste ven.
Du' ikke nogen blomstereng.
Du har en dunst, og den er streng.
Hej.
Hvor er det underligt, for jeg var tilfældigvis i nabolaget med min ...
- Guitar? - Ja.
- Har du brug for hjælp? - Ja. Det tror jeg da.
"Stinkekat" er en af mine yndlingssange.
Er det i orden, hvis jeg gør et forsøg med "Stinkekat?"
Det kunne være fantastisk.
Stinkekat, stinkekat.
Hvad fodrer de dig med?
Stinkekat, stinkekat.
Det er ik' din skyld.
Ikke dårligt.
- Var det okay? - Øh, ja.
- Det var virkelig godt. - Tusind tak.
De ta'r dig ik' til dyrlægen.
Du' ikke menneskets bedste ven.
Du er ikke nogen blomstereng.
Og du har en dunst, og den er streng.
Stinkekat, stinkekat.
Hvad fodrer de dig med?
Stinkekat, stinkekat.
Det er ik' din skyld.
Ja, nemlig.
Tusind tak. Det var fantastisk.
Jeg synes stadig, den er bedre, når det bare er mig.
- Det er den. - Nå, hørte du det?
Må jeg lige sige noget?
Tusind tak, fordi du var personen i "Venner" for alle os, som var ...
Jeg ved ikke, om det er det rigtige ord, men "den anderledes".
Eller den, som bare var sig selv.
Tak. Og tak, fordi du fører det videre.
Nu begynder jeg at græde.
- Nogle sæsoner har jeg aldrig set. - Det samme her.
- Jeg har set alle afsnit. - Det har jeg nok også.
Michel og jeg begyndte på at se fjerde sæson.
Den havde jeg åbenbart ikke set.
- Og han ... - Nyder du at se dem?
Han nyder det mere, end jeg gør, for jeg hader at se mig selv.
- Hvorfor? Du er så god! - Jeg ved det ikke.
Ligesom Lisa have jeg ikke rigtig set serien i 17 år -
- før min datter begyndte at se den i det forgangne år.
Så blev jeg også trukket ind i det.
Når jeg serien, er det svært at se mig selv.
Men sådan har jeg det med alle mine roller.
Jeg tror ikke på mit eget skuespil, fordi jeg ved, at det ikke er ægte.
For det var jo mig, der spillede!
Det er jo dit arbejde.
Ja, men det er underligt at se mig selv. Jeg tror ikke på det.
Det er simpelthen så underligt.
Men da jeg så jer, blev jeg så stolt over at have medvirket i serien.
Noget af det er bare fantastisk.
Når jeg ser serien, griner jeg højt mindst én gang under hver scene -
- fordi I får mig til at grine.
Afsnittet med læderbukserne får mig stadig til ...
De viste "Venner" i tv forleden, mens vi spiste aftensmad i køkkenet.
Så jeg sagde: "Lad os se, hvad det er for et afsnit."
Det var det med læderbukserne, så jeg sagde til min datter:
"Nu skal du bare se. Det bliver sjovt."
"Se David ..."
Og det var simpelthen så sjovt. Hver eneste lille detalje.
Som da du trak bukserne op og gled, så du slog dig selv i hovedet.
Jeg kender dig og ved, at intet af det var tilfældigt.
Jeg har set, hvordan du planlægger det, og det var genialt.
Jeg ved ikke helt hvem, men jeg ved, at jeg er en del af familien Geller.
Jeg er meget pedantisk, vanvittigt neurotisk -
- og går i alt for stramme bukser.
PRISBELØNNET SKUESPILLER
Noget af det, der gør "Venner" så sjovt, er -
- at de seks skuespillere er mestre i fysisk komik.
Der er en scene med David Schwimmer, hvor Ross har besluttet -
- at han ikke vil betale for at få en sofa flyttet.
Så de begynder at bære sofaen op ad trappen, og det går helt galt.
Den kan på ingen måde komme op ad trappen.
- Drej! - Vi kan ikke dreje den mere.
Så siger David Schwimmer, at de skal rotere
Så er det nu. Rotér!
Rotér!
- Rotér! - Hold så mund!
Det er en utroligt simpel scene.
På papiret er det bare tre skuespillere -
- der skal bære en sofa op ad en trappe.
Der er måske en sides dialog -
- og intet i dialogen antyder, at der skal ske noget enormt komisk.
Men det, de gør, imens de bærer sofaen op ad trappen -
- er noget af det sjoveste, jeg nogensinde har set i tv.
Okay. Vi prøver igen.
Rotér!
Okay, vi siger tak.
Kan I huske vores mærker? Hvilken farve var I?
- Gul. - Blå.
Jeg så aldrig på dem. Jeg brugte hjørnet ...
Du så.
- Du snublede hver gang. - Det var derfor.
- Det kan jeg ikke huske. - Kan du huske, at du snublede?
Han kom løbende ind, så på sit mærke ...
Nej, jeg snublede over den der.
Han faldt hver eneste gang.
- Og jeg kom løbende. - Ja, så hurtigt du kunne.
Men anden gang jeg kom ind, huskede jeg at kigge. Sådan her.
Jeg kom løbende og sagde: "Phoebs, se her!"
Phoebs! Se her.
Tredje gang væltede jeg stolen.
- Phoebs! Se lige her. - Hvad er det?
- Du godeste! - Det gør ikke noget.
- Undskyld! - Og den sidste gang kom du ind.
Jeg tænkte: "De griner af ham. Det kan jeg ikke klare."
"De skal også grine af mig."
Phoebs! Se lige her.
Det er jo Soap Opera Digest.
Godt gået. Sådan!
Den yeti har en glat tunge.
Yetier har faktisk glatte tunger. Det er derfor ...
Er det sjove fraklip?
Den yeti har en glat tunge.
Det er derfor, man aldrig ser billeder ...
Han må ikke spille til vores bryllup. Så går folk.
Som da han rappede til min bag mitzva.
Din "bag mitzva"?
Tak.
Hvad?
Hvordan holder du masken?
Nu kan du ikke mere.
- Hvor meget har I, som kan bruges? - Intet.
Intet af det? Okay.
Jeg fatter ikke ... Undskyld, jeg så lige på dig.
Værsgo!
- Jeg fatter ikke, Emma stadig sover. - Nej, hvad skal vi dog gøre?
Jeg vandt!
Hvad fanden er det?
Er I klar?
Jeg vandt!
- Hvad er det? - Det er ild, for helvede!
Kampen er slut. Tag badekåben af.
Fint nok.
- Nej! - Luk den igen!
Det var din idé, Matty. Kan du huske det?
Hvis ikke hun bærer den bakke hen til lægen, dør folk!
Åh nej.
Lisa, dit grin ...
Det er det mest smittende grin i hele verden.
Den mest smittende lyd i verden.
- Fraklippene var så sjove. - Så sjove.
Hvis I ser tilbage, hvem havde så det højeste grin?
- Er det rigtigt? - Lisa.
- Havde Lisa Kudrow det højeste grin? - Ja.
- Det bedste grin. - Jeg kan ikke gøre for det.
- Når Lisa griner ... - Du gode Gud!
Hvordan kunne I glemme mit grin?
Maggie Wheeler, alle sammen, som Janice!
- Godt at se dig. - Går det godt?
Maggie Wheeler.
Hvis du sætter dig på hjørnet. Jen, kom herover igen.
Maggie, hvis du sætter dig her.
Tak, fordi du ville komme. Hvor er det herligt.
Lad os tale om Janice et øjeblik.
Hvor kom ...
- Hvor kom Janice fra? - Hvor hun kom fra?
Jeg modtog manuskriptet til prøven via fax -
- og der stod: "Hurtigttalende newyorker."
Så jeg tænkte: "Hende kender jeg."
Jeg er vokset op der. Hun lever inde i mig.
Du elsker mig, Chandler Bing.
Nej, det gør jeg ikke.
Du opsøger mig.
Noget dybt inde i din sjæl kalder på mig som et tågehorn.
Janice!
Du vil have mig. Du har brug for mig.
Du kan ikke leve uden mig.
Matthew Perry er så sjov, og så snart han åbnede munden, tænkte jeg:
"Nu begynder jeg at grine."
"Min karakter er nødt til at grine, ellers klarer jeg aldrig scenerne."
Så jeg så bare på ham og sagde ... Og det var det.
Så det opstod bare i øjeblikket.
Tak, Matthew, fordi du inspirerede mig til det.
Og forresten: "Du gode Gud!"
Det er vennernes genforening!
- Maggie Wheeler! - Og jeg er med!
Tusind tak. Maggie Wheeler, alle sammen!
Sikke en skøn overraskelse.
Der er en ganske særlig person, som var med til at lave serien -
- som ikke kunne være her i aften, men meget gerne ville medvirke.
Så han gør os selskab via Zoom lige nu.
Mine damer og herrer, tag godt imod James Michael Tyler!
Der er han jo. Det er Gunther i egen høje person!
- Hej, alle sammen. - Hej.
Hvor er det godt at se jer.
Fortæl os om din oplevelse med at lave serien -
- og hvordan din karakter blev levende i løbet af sæsonerne.
Det var ærligt talt de ti mest uforglemmelige år i mit liv.
Jeg kunne ikke have drømt om en bedre oplevelse.
De var nogle fantastiske mennesker. De var en fornøjelse at arbejde med.
- Rachel. Hvornår har du fødselsdag? - Den 5. maj. Hvorfor?
Jeg laver en liste over folks fødselsdage.
- Jeg fylder år i december ... - Jeg er ligeglad.
Mine damer og herrer, James Michael Tyler -
- selveste Gunther!
Tak.
Gør det noget, hvis jeg stiller et lidt flabet spørgsmål?
Man kan ikke undgå at bemærke, at I alle sammen er unge -
- lækre, smukke, succesrige skuespillere.
Så det virker helt usandsynligt -
- at der ikke var romancer uden for skærmen.
Jo, altså ...
- David? - Ja.
I første sæson var jeg vanvittigt lun på Jen.
- Og vi var vist begge to ... - Det var gengældt.
På et tidspunkt var vi vildt lune på hinanden.
Men vi var som to skibe, der sejlede forbi hinanden -
- for en af os var altid i et forhold.
Og vi overskred aldrig den grænse.
Vi respekterede det, men vi var begge to ...
Sikke noget vås!
Nej, nej!
Det var bare for sjov.
- Jeg kan bare huske ... - Det passer.
Jeg kan huske, at jeg sagde til David:
"Hvor er det ærgerligt -
- hvis vores første kys skal vises på landsdækkende tv."
Men ganske rigtigt ...
- Vores første kys var på kaffebaren. - Vent lige lidt ...
Så vi kanaliserede vores kærlighed til hinanden ind i Ross og Rachel.
- Har du det godt? - Er I andre også i chok?
Scenen på kaffebaren med deres første kys ...
Jeg så den forleden, og jeg græd.
Spændingen var til at tage og føle på. Det var helt perfekt.
Godt, det ikke blev til mere, for jeg ved ikke ...
- Måske var I gode skuespillere ... - Nej, det var ikke det.
"Inde i kaffebaren sent samme aften."
"Rachel sætter stole op. Ross kommer ind og er oprevet."
- "Hej." - "Jeg fik ikke en kat."
- "Nå. Det var da ... interessant?" - "Nej, det er ikke interessant."
"Det er bestemt ikke interessant."
"Det er faktisk det stik modsatte af interessant."
"Okay, jeg er med, Ross."
"Du havde ingen ret til at sige, at du havde følelser for mig."
"Jeg havde det skønt med Julie, før jeg hørte om det."
"Jeg havde det også skønt, før jeg hørte det om dig."
"Tror du, det er nemt at se dig med Julie?"
"Så skulle du have sagt det noget tidligere."
Dengang vidste jeg det ikke!
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Tidspunktet var aldrig rigtigt.
Nej, for du havde jo kun et år, hvor vi var sammen hver aften.
"Ikke ... ikke ... hver aften."
"Og det var ikke, fordi jeg ikke prøvede -
- men der kom altid noget i vejen."
"Som italienske fyre eller tidligere forlovede -
- eller italienske fyre."
"Der var kun én italiensk fyr. Okay? Har du overhovedet en pointe?
"Ja, pointen er, at jeg ikke har brug for det her lige nu."
"Det er for sent. Jeg er sammen med en anden."
"Jeg er lykkelig. Det her løb er kørt."
Kan du bare lægge dine følelser for mig til side?
Jeg gjort det siden 9. klasse. Jeg er god til det.
Fint nok. Så gør det, Ross!
"Jeg har ikke brug for dit dumme løb."
Fint!
Og ved du hvad? Nu har jeg fået en afslutning.
"Han stormer ud."
"Rachel er rasende, da hun låser hoveddørens tre låse."
"Så sætter hun sig ned, støtter sig til et bord og sænker hovedet."
"Da hun ser op, bliver hun forbløffet over at se Ross i døren -
- stirre tilbage på hende."
"De fastholder hinandens blik."
"Hun går langsomt hen til døren, så hurtigere."
"Hun låser den første lås op. Den anden. Den tredje."
"Så trækker hun i døren."
"Prøv med det nederste."
"Døren flyver op, Ross skynder sig ind -
- griber fat i hende, og de kysser."
- Jubi! - Det var godt.
Jeg tænkte tilbage på det første år og pauserne mellem prøverne.
Nogle gange lå vi og krammede på sofaen.
Vi lå i ske og faldt i søvn.
Og jeg tænkte bare:
"Hvordan kunne alle ikke vide, at vi var lune på hinanden?"
- Vi vidste det. - Ja, selvfølgelig.
Tak skal I have.
Vi kunne ikke gøre noget ved situationen.
Det var nok heldigt, for hvis det så ikke var gået mellem jer -
- var det nok ikke blevet lige så godt.
Nu stiller jeg et simpelt spørgsmål, og I skal bare svare ja eller nej.
Holdt Ross og Rachel pause?
- Helt sikkert. - Ja.
- Ja.
Ja, vi holdt pause. Jeg mener ...
Ja.
Vi havde nogle utrolige gæstestjerner.
En masse mennesker, som vi selv var store fans af.
Vi havde Danny DeVito.
Har nogen ringet efter lovens lange arm?
- Gud, hvor var han sjov. - Det var så sjovt.
- Åh Gud! Ben ... - Ben Stiller.
Et af vores største grin kom, da vi gik derover ...
Hvad rapper du af?
Rap, rap! Anders Amøbe!
Fandens også!
"Din lille kylle-rylle!"
Jeg ved ikke, hvorfor det var så sjovt.
- Fordi han er sjov. - På grund af Ben Stiller.
- Og Julia Roberts. - Julia Roberts!
Og hvem fik fornøjelse af Julia Roberts?
Kom.
- Din fyr, Brad. - Pitt, ja. Han var med i et afsnit.
Rachel Green.
Jeg hader hende, Ross. Jeg hader hende!
Og så selvfølgelig et af mine idoler, Sean Penn.
Får jeg ikke et kys?
Jo, men så skal du også fortælle mig, hvem du er.
Så får jeg manuskriptet og indser, at jeg skal være en kartoffel.
- Hej. - Hej.
Det var Halloween-afsnittet.
Jeg havde meget få replikker med ham, men jeg tænkte bare:
"Verdens bedste skuespiller, og jeg er en skide kartoffel."
- Gud, du er jo Spud-nik! - Ja.
Gift dig med hende.
Der har været nogle uforglemmelige udklædninger og kostumer -
- i løbet af de ti sæsoner af "Venner".
Og vi tænkte, at vi ville kigge lidt på nogle af de ikoniske kostumer -
- i aften med vores helt eget genforeningsmodeshow.
Start musikken!
Mine damer og herrer, tag godt imod Cara Delevingne!
Cara er iført Rachels brudepigekjole -
- fra Barry og Mindys bryllup i anden sæson.
Se den lige!
Af en brudepigekjole at være er den faktisk ret diskret.
Modellen, som er iført Ross' læderbukser fra femte sæson -
- er Cindy Crawford!
- Ja! - Hvad?
Det er Ross' vanvittigt stramme bukser.
Da han først havde fået dem på, kunne han ikke få dem af igen.
Det har vi vist alle sammen prøvet.
Nu er det tid til Spud-nik.
Og når I tænker på Spud-nik, så tænker I naturligvis -
- på Justin Bieber!
Hvad?
Den er halvt russisk satellit, halvt kartoffel.
Justin Bieber, mine damer og herrer.
Det er utroligt, at han kan få selv den til at se cool ud.
Vores næste kostume er muligvis det mest berømte.
Det er julemandens halvt jødiske ven: Højtidsbæltedyret!
Cara Delevingne, mine damer og herrer, som Højtidsbæltedyret.
Åh Gud! Hvor er det fantastisk.
Det må uden tvivl være et højdepunkt i hendes modelkarriere.
- Sådan, skatter! - Giv den gas!
Og, mine damer og herrer, iført alt Chandlers tøj -
- kommer her Matt LeBlanc!
Hvordan gjorde du det?
Åh Gud!
Hvor ser du sød ud. Åh Gud!
Kunne han have mere tøj på?
Sådan, Matty!
Sidste afsnit af "Venner" er deres afskedsfest.
I aften optager de sidste afsnit af den historiske komedieserie.
Jeg er i Monicas og Chandlers lejlighed -
- hvor serien, som gjorde tv til noget, man bare måtte at se -
- nu må ende.
Serien handlede om den tid i ens liv, hvor vennerne er ens familie.
Når man selv har stiftet familie, er den tid forbi.
Så serien nåede sin naturlige slutning.
Det var meget vigtigt for os, at alle endte et godt sted.
Åh Gud!
Vi ville være sikre på, at Monica og Chandler fik deres børn.
Hej.
Og at Phoebe ville blive lykkelig og få et liv.
- Jeg vil have sådan en. - Er det rigtigt?
Vælg en, så smugler jeg den ud i min frakke.
Der var debat blandt forfatterne om -
- hvorvidt Ross og Rachel skulle få hinanden.
- Rachel ... - Det er jeg virkelig ked af.
Vi talte om muligheden for ambivalent slutning -
- som lod muligheden stå åben.
Så tænkte vi: "Nej, det er 'Venner'."
"Folk har ventet i ti år på at se de to få hinanden."
"Vi må give folk det, de vil have, men gøre det på en måde -
- som gør vejen dertil uventet."
Kan I på nogen måde lade mig komme af ...
Nej!
Åh Gud! Nåede hun at komme af flyet?
Jeg kom af flyet.
Tak!
Selve aftenen var virkelig svær at komme igennem.
Jeg ville bare nyde hvert et minut i fulde drag.
Jeg ønskede ikke, at det skulle ende.
"Adios, arrivederci, au revoir". Første optagelse, fem kameraer.
- Hold da op. - Kom så.
- Skal vi tage en kop kaffe? - Selvfølgelig.
Hvor?
Og tak!
Det øjeblik, det var slut ...
Marta og jeg så på hinanden, og så brød jeg bare sammen,
Ja, der blev grædt meget den aften.
Jeg aner ikke, hvordan vi kom igennem scenerne.
Jeg husker det øjeblik, da vi alle sammen stod for enden af gangen.
- Et fint, uforstyrret øjeblik. - Ja.
Jeg bliver stadig rørt, når jeg tænker på det.
Det var ikke bare afslutningen på en serie.
Det var også afslutningen på ti års forhold.
Vi var utroligt stolte af serien.
Men som med alt godt er det trist, når det er forbi.
Den aften, lige efter jeg havde sagt "tak" ...
Tak!
... fjernede de kulisserne med det samme -
- fordi der var et pilotafsnit, som skulle bruge scenen dagen efter.
At se dem rive kulisserne ned -
- var som at se nogen pakke ens barndomshjem ned. Alt var væk.
Vi holdt en improviseret fest, hvor alle bare blev på stedet -
- og vi bestilte pizza og øl.
Folk skrev på kulisserne -
- og det var en utroligt skøn, rørende aften.
Skrev vi alle sammen vores navne på den til sidst?
- Wendy ... - Vi skrev alle sammen på den.
Carlos!
- Hvorfor står der "2021"? - Der er min.
- Hvad står der? - "Jeg skider her."
Nemlig.
Jeg vidste det!
Selvfølgelig er det dig.
"De ti bedste år i mit liv."
- "Jeg elsker jer alle." - Det er mig.
Det var sødt. Men ikke lige så sødt som mit.
Nu sidder I alle seks her.
Lisa, har det nogensinde strejfet dine tanker:
"Måske kunne vi lave et afsnit mere. Måske kunne vi lave en film."
- Ville du nogensinde overveje det? - Nej.
Beklager, men det har jeg ikke.
For det er op til Marta og David
Og jeg hørte dem engang sige noget, som jeg er helt enig i -
- nemlig at de afsluttede serien på en rigtig fin måde.
Alle har gode liv.
Og de ville være nødt til at lave rod i alle de gode ting -
- for at kunne fortælle historier.
Og jeg vil ikke lave rod i folks lykkelige slutninger.
Og at skulle være Floopy i min alder ... Stop!
Man er nødt til at blive voksen.
Hvor forestiller I jer, at jeres karakterer ville være i dag?
- Hvor er Rachel? - Jeg tror, at vi er ...
Blev vi gift?
- Lad os sige, at vi blev gift. - Fint.
Jeg tror, at vi endte med at gifte os og fik børn -
- og du leger stadig med knogler.
Jeg leger stadig med knogler.
- Det er palæontologi. - Ja, du er stadig palæontolog.
Det får Joey til at grine hver gang. Jeg ved ikke hvorfor.
- "Leger med knogler." - "Leger med knoglen."
- Jeg dør af grin. - Det er så fjollet.
Så I er lykkelige og har børn.
Hvor er Monica og Chandler?
Jeg tror, at Monica stadig er et rigtigt konkurrencemenneske.
Hendes børn er nok gået ud af skolen -
- men hun arrangerer stadig kagesalget på deres skole.
Hun skal holde sig i gang og er med i skoleforeningen ...
Og du får mig til at grine hver eneste dag.
Jeg ville bare sikre mig, at jeg var en del af det.
- Hvad laver Phoebe? - Hun og Mike bor nok i Connecticut.
De har fået børn, og jeg tror, hun var en forkæmper for sine børn -
- som var en smule anderledes, og alle de andre anderledes børn.
Hun laver noget med kunst og musik og alt det der.
Hvor er Joey?
Han har nok åbnet en sandwichbutik på Venice Beach.
- Gid han gjorde det. - Ja, hvorfor ikke?
Gid han gjorde det.
Her er Courteney Cox. Min søster i serien.
Nu begynder jeg for alvor at græde.
For det her er sidste gang, vi bliver spurgt til serien som en gruppe -
- og gør det her.
Vi gør det ikke igen om 15 år.
Vi skal ikke vente så længe med at spise middag sammen.
Nej, der må ikke gå så lang tid, før vi ses igen.
Jeg har virkelig nydt den her dag.
Jeg vidste ikke rigtig, hvad jeg skulle forvente af dagen.
Jeg vidste bare, det ville blive fedt at se de fem personer igen.
Jeg havde ikke taget i betragtning, hvordan det ville være -
- at være tilbage i kulisserne.
Det har været ... ret fedt.
Sig lige, at jeg ikke græder sådan, når vi spiser middag sammen.
- Nej, Jen græder aldrig. - Nej, det gør jeg ikke.
Det var en fantastisk tid. Alt gik op i en højere enhed.
Vi blev bedste venner, og kemien og alt det andet ...
Det ændrede folks liv for altid.
Ikke kun for os, men også folk, som så serien.
Det er en fantastisk følelse at tage med sig.
Jeg er meget taknemmelig, og jeg elsker jer så højt.
Jeg elsker jer så højt.
- Var det Courteney, du hed? - Ja.
Den bedste måde, jeg kan beskrive det på, er -
- at efter serien var forbi, hvis man var til fest -
- eller et andet socialt arrangement -
- og stødte på en af de andre, så var aftenen forbi.
Så sad man bare og snakkede med vedkommende hele aftenen.
Man sagde undskyld til dem, man var sammen med -
- men de måtte forstå, at man havde mødt en ganske særlig person -
- som man ville tale med resten af aftenen.
- Jeg græder. Det er så sandt. - Det var bare sådan, det var.
Sådan fungerer det med os alle sammen.
Det er bare sådan, det er.
Nu begynder jeg at græde.
- Godt. - Jeg har et stykke af en Kleenex.
- Tak. Det tager jeg. - Det er blevet testet for COVID.
- Er det blevet testet for COVID? - Ja.
Mine damer og herrer, skuespillerne fra "Venner".
TIL MINDE OM
Tekster: Kasper Rasmussen www.sdimedia.com