‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מה נשמע, מותק?‬
‫לא, לא אתה.‬
‫אתה. עם הרגליים העקומות.‬
‫שופ.‬
‫- מיסולה -‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫ועכשיו שאיפה עמוקה...‬
‫ונשיפה.‬
‫יפה.‬
‫בסדר. בואי נתחיל לחזור.‬
‫ו... אנחנו חוזרות לעצמנו.‬
‫אלכס.‬
‫איך היה?‬
‫הגעתן לשם?‬
‫אז זאת מדיטציה פשוטה‬ ‫של חמש דקות שאתן יכולות לעשות‬
‫כשאתן מרגישות שקשה לכן להתמודד.‬
‫או כשאתן חוות התקף פאניקה.‬
‫תנו לנפש שלכן להחזיר אתכן לזיכרון הזה,‬
‫למקום שבו הרגשתן טוב.‬
‫ותנשמו לתוכו.‬
‫בסדר.‬
‫מי רוצה לחלוק משהו?‬
‫אלכס?‬
‫אני אלכס.‬
‫ו...‬
‫אני פה כי אני צריכה טיפול.‬
‫ומה מביא אותך אלינו היום?‬
‫אני רק...‬
‫אני מנסה...‬
‫להבין כמה דברים...‬
‫בקשר למשפחה שלי כרגע, ו...‬
‫להבין איך הגעתי לפה.‬
‫איפה זה "פה"?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫גדלתי פה.‬
‫אז אני רואה את עצמי בכל מקום.‬
‫את יודעת, אני...‬
‫עבדתי במסעדה הזאת ובמאפייה ההיא.‬
‫למדתי בתיכון הזה,‬ ‫גלשתי על סקטבורד בחניון ההוא.‬
‫או לפחות ניסיתי.‬
‫עכשיו...‬
‫עכשיו, אני בת 25,‬
‫ואני גרה עם אמא שלי ועם הבת שלי,‬
‫בקרוואן...‬
‫ומנקה אסלות במשרה מלאה.‬
‫חיים די סקסיים.‬
‫פעם כמעט עזבתי. התקבלתי לקולג'.‬
‫קיבלתי מלגה, אז...‬
‫הלכתי לסופ"ש ההיכרות והכול, ו...‬
‫חתרתי בקיאק בנהר שלהם...‬
‫טיילתי אל האם הגדולה.‬
‫יש להם אם גדולה‬
‫מעל הקמפוס במיסולה, על צלע ההר.‬
‫כן.‬
‫כנראה שאני פשוט...‬
‫אני לא ממש בטוחה מה קרה לי.‬
‫עדיין מספר 42 בתור.‬
‫לא היתה שום התקדמות?‬
‫למה המחוז מציע תוכנית סיוע‬ ‫בתשלום שכר הדירה‬
‫אם היא יצור מיתולוגי שאף אחד לא מקבל?‬
‫כן... רשימות ההמתנה ארוכות מהרגיל כרגע.‬
‫מספר חסרי הבית חסר תקדים.‬
‫אנחנו צריכות מקום לגור בו.‬
‫היה לנו מזל שמצאנו לך את הדירה הקודמת.‬
‫אני מקבלת שבעה סוגים שונים של סיוע ממשלתי,‬
‫ואני עובדת את כל השעות‬ ‫שאני יכולה לעבוד בלי לאבד את ההטבות.‬
‫אבל אחרי אוכל, דלק,‬ ‫ותשלומי ההשתתפות העצמית לפעוטון,‬
‫נשארים לנו בדיוק תשעה דולרים בכל שבוע.‬
‫זאת קופסת טמפונים.‬
‫איך אני אמורה לשלם שכר דירה, אפילו מסובסד,‬
‫עם תשעה דולרים בשבוע?‬
‫איך הסיוע הזה מסייע לי?‬
‫אני לא יכולה להמשיך לגור עם אמא שלי.‬
‫צ'אקרת הלב שלכן נפתחת. הוא פועם.‬
‫אמא, בבקשה.‬
‫השעה ארבע לפנות בוקר.‬
‫מה עם תוכנית העזרה לשוכר?‬
‫כן, אם נמצא ס"מ.‬
‫סמכות משתתפת.‬
‫טוב, איך אני עושה את זה?‬
‫צריך למצוא לך בעל בית‬
‫שיסכים לקבל את שוברי תוכנית העזרה‬ ‫לשוכר שיסבסדו את החלק בשכר הדירה‬
‫שלא תוכלי לשלם.‬
‫אבל הוא יצטרך להסכים לעבור המון משוכות.‬
‫וכיוון שמאדי בת פחות משש,‬ ‫זה יהיה עוד יותר קשה.‬
‫צריך לבדוק קודם את הדירה‬ ‫ולוודא שהיא עומדת בתקנים,‬
‫ואף בעל בית לא רוצה לעשות את זה.‬
‫חוץ מזה, זה לא יכול לצאת פחות משמונים אחוז‬
‫משכר הדירה ההוגן של תוכנית הסיוע‬ ‫בתשלום שכר הדירה.‬
‫נצטרך להוציא אותך‬ ‫מתוכנית הסיוע בתשלום שכר הדירה‬
‫כי את לא יכולה להיות בתוכנית העזרה לשוכר‬
‫אם את כבר מקבלת עזרה לשוכר‬ ‫עם תוכנית הסיוע בתשלום שכר הדירה.‬
‫אלוהים, מה הולך פה?‬
‫זה מעצבן, זה מה שאני אומרת.‬
‫הרבה עבודה לבעל הבית‬ ‫שיכול פשוט לקבל שכר דירה מלא‬
‫מכל אחד אחר.‬
‫אז גם תוכנית העזרה לשוכר‬ ‫היא יצור מיתולוגי?‬
‫לא.‬
‫זאת תוכנית אמיתית וטובה,‬
‫פשוט צריך לשכנע בעל בית להשתתף בה.‬
‫תפעילי את קסמייך, אלכס.‬
‫- פורט המפסטד -‬
‫- להשכרה: 22 -‬
‫אז...‬
‫אתם צריכים חודש ראשון ואחרון,‬ ‫או שיש קצת מרחב תמרון?‬
‫אתה יודע, תמרון.‬
‫יש לך עיניים ממש טובות.‬
‫את מנסה לשכנע אותי לקבל שובר‬ ‫של תוכנית העזרה לשוכר?‬
‫אני יכולה לספר לך על הקווים המנחים‬ ‫של תוכנית העזרה לשוכר?‬
‫הם גמישים מאוד.‬
‫זה לא כסף של מונופול, גברת,‬ ‫זה סיוע בשכר הדירה.‬
‫יש לי עבודה. אני אשלם שבעים אחוז...‬
‫תעזרי לכלבה תפרנית.‬
‫- פעוטון צחקוקים -‬
‫היי, באתי לקחת את מאדי בויד.‬
‫דרו, אתה יכול להביא את מאדי?‬
‫רק שנייה.‬
‫רוז!‬
‫אני בא!‬
‫בסדר... הנה היא.‬
‫זאת לא הבת שלי.‬
‫באמת? את בטוחה?‬
‫כן, באמת, אני בטוחה.‬ ‫זאת הרפר. באתי לקחת את מאדי בויד.‬
‫איפה רוז?‬
‫היא התפטרה. נראה לנו, כן.‬
‫היא הלכה לקנות סיגריות, ולא חזרה.‬
‫אני אביא את הילדה הנכונה. חכי.‬
‫את לא רצינית.‬
‫הם לא מצאו אותה עשרים דקות.‬ ‫היא ישנה בתוך ארון צעצועים.‬
‫אני לא יודעת מה יותר גרוע, שהם איבדו‬ ‫את הבת שלי, או שניסו לתת לי ילדה אחרת.‬
‫שהם איבדו את הבת שלך. בהחלט.‬
‫אני די בטוח שזאת עבירה פלילית.‬
‫אני יותר מהירה.‬
‫לא, אני יותר מהירה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר. היא בסדר, אז אני בסדר.‬
‫היא נראית לך בסדר, נכון?‬ ‫-כן, לגמרי.‬
‫אני לא יכולה להחזיר אותה‬ ‫לפעוטון המחורבן הזה יותר.‬
‫אני יותר מהירה ממך!‬
‫ומה עם שון?‬
‫הוא עוזר בכלל?‬
‫פגשת את שון, לא?‬
‫כן. כן... כן.‬
‫אז...‬
‫הסיפור שלכם נגמר? התיק סגור?‬
‫סופר סגור.‬
‫כן, אבל זה קשה. כשיש ילדה...‬
‫קרינה ואני כל הזמן ניסינו‬ ‫להסתדר בשביל בריידי.‬
‫אני עזבתי בשביל להסתדר.‬
‫מאדי, חכי!‬
‫את יודעת מה?‬ ‫אני יכול לדבר עם הגן של בריידי‬
‫ולבדוק אם יש מקום פנוי בשביל מאדי.‬
‫לא, זה בסדר. אבל תודה.‬ ‫-לא, באמת, הם מעולים.‬
‫עושים שם קרמיקה עם הילדים, ו...‬
‫הם מגדלים עשבי תיבול, ועוד דברים יומרניים.‬
‫נשמע אדיר.‬
‫נשמע אדיר, אבל אני...‬
‫אני מקבלת מענק ממשלתי לסבסוד הפעוטון.‬
‫זה ממש קוץ בתחת,‬
‫אז רק הפעוטונים‬ ‫הממש גרועים רוצים להתעסק עם זה.‬
‫כן.‬
‫לא נורא. אני בכל זאת אדבר עם הבעלים,‬ ‫ואסביר את המצב.‬
‫היא מתוקה. היפית זקנה, את יודעת.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫תראי אותנו. סוף סוף אנחנו‬ ‫בפליידייט עם הפעוטות שלנו.‬
‫טוב, הזמנת אותי כל כך הרבה פעמים,‬ ‫שזה נהיה קצת מוזר.‬
‫מוכנה לראות את אבא שלך?‬ ‫-כן!‬
‫אנחנו ניפגש באיזה דיינר,‬ ‫וזה ממש לא נוח לאמא.‬
‫אבל אמא מאוד סובלנית וגמישה.‬ ‫את לא חושבת, מאד?‬
‫כן.‬
‫היי, בת כמה תהיי עוד מעט? שש עשרה?‬
‫לא. שלוש.‬
‫עשרים ושתיים?‬ ‫-לא, שלוש.‬
‫את תהיי בת תשע? תהיי בת תשע!‬ ‫-לא!‬
‫שלוש!‬ ‫-תהיי בת שלוש?‬
‫לא ייאמן!‬
‫בבקשה.‬
‫מאדי!‬
‫היי!‬
‫מאד-דוג! היי.‬
‫תראי מי פה.‬ ‫-מה שלומך, חברה?‬
‫יש לך כיף בשביל סבא?‬
‫עליי. שמור על עצמך.‬
‫את נראית עייפה, אלכסנדרה.‬
‫מה אתה עושה עם שון?‬
‫אנחנו הולכים לאותה פגישה.‬
‫לפעמים אנחנו אוכלים אחר כך פאי.‬
‫לפעמים? אז זה עניין קבוע.‬
‫תקשיבי, הוא עובר עכשיו תקופה קשה.‬
‫כל העניין בתוכנית הוא לשרת, להושיט יד.‬
‫הלוואי שהיית נותנת לי לעזור לך.‬
‫שמעתי שאת ומאדי גרות בוואן‬ ‫עם אמא שלך ועם החבר המפוקפק שלה.‬
‫למען האמת, הוא בעלה עכשיו.‬
‫כן.‬
‫נשמע הגיוני. ביי.‬
‫היי, מה אבא שלי אמר לך?‬
‫גם לי נחמד לראות אותך.‬
‫אני לא אוהבת את זה‬ ‫שאתה אוכל פאי עם אבא שלי.‬
‫לפעמים אנחנו מגוונים, את יודעת?‬
‫אנחנו מזמינים ג'לי או פודינג.‬
‫מדי פעם איזו עוגייה.‬
‫את מוכנה להירגע?‬
‫בסדר.‬
‫הוא רק בדק מה שלומי.‬ ‫-למה?‬
‫אחד מהחלקים בתהליך ההתפכחות‬ ‫הוא לדבר על למה אנחנו שותים.‬
‫בגללי?‬ ‫-לא, אלכס.‬
‫לא כל דבר בחיים שלי קשור אלייך.‬
‫במקרה, אני מנסה להבין‬ ‫כל מיני דברים בקשר למשפחה שלי.‬
‫אילו דברים?‬
‫דברים דפוקים שלא זכרתי עד עכשיו.‬
‫הפגישות פשוט שחררו הכול.‬
‫ספר לי.‬
‫בסדר.‬
‫למשל...‬
‫שהזרקתי לאמא שלי נלוקסון לפני גיל 12.‬
‫שהאבא החורג שלי הרביץ לי עם לום.‬
‫שעזבתי את התיכון ומצאתי עבודה,‬
‫כי אחי ממש גווע ברעב.‬
‫ש... הייתי שיכור מאז גיל תשע.‬
‫תשע?‬
‫אני מדבר בכנות.‬
‫כן.‬
‫האנק אומר שזאת פריצת דרך.‬
‫אבא שלי הוא לא הסמכות בענייני מציאות.‬
‫בסדר.‬
‫בואי, מאד-דוג, בואי נצא מפה.‬
‫מה?‬
‫חלקתי איתך משהו עכשיו.‬
‫לאן להביא אותה מחר?‬
‫את עדיין אצל אמא שלך?‬
‫כן, אני מחפשת היום דירה.‬
‫היי, סליחה.‬
‫פישלתי.‬
‫אתה עובר תקופה ממש קשה, ואני מבינה את זה.‬
‫הייתי צריכה להגיד‬ ‫שהולך לך מעולה, כי זה נכון.‬
‫הולך לך מעולה.‬ ‫-תודה.‬
‫בטח יש בך חלק קטן שאומר,‬ ‫"לך תזדיין, חתיכת בן זונה.‬
‫בגלל שלא התפכחת קודם."‬
‫אתה פיכח עכשיו. זה ממש טוב בשביל מאדי.‬
‫זה היה יכול להיות ממש טוב‬ ‫גם בשבילנו, את יודעת.‬
‫חבל לי שלא עשיתי את זה קודם.‬
‫גם לי.‬
‫אז נתראה בשבת.‬
‫- פורט המפסטד -‬
‫- להשכרה: 18 -‬
‫אני רוצה לשאול שאלה.‬ ‫אתה מכיר את תוכנית העזרה לשוכר?‬
‫תוכנית העזרה לשוכר. אפשר...?‬
‫אני נחמדה מאוד! בבקשה תעזרי לי.‬
‫האם אני ענייה? כן. האם אני עושה סמים?‬
‫לא.‬
‫אמרתי לך להביא לי מפתח ברגים,‬ ‫לא למשש אותי.‬
‫אני לא יכולה להתאפק, מותק.‬ ‫אתה מכניס ידיים מתחת למכסה המנוע שלי.‬
‫אני אוהב את מה שיש שם.‬
‫תראי מי פה.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-אוי, לעזאזל.‬
‫כן.‬
‫זין.‬ ‫-היי!‬
‫מצאת דירה?‬ ‫-עוד לא.‬
‫אבל יש לי כמה כיוונים טובים.‬
‫כיוונים? יופי. את צריכה לחזור,‬
‫להמשיך להסתובב.‬ ‫-מה קרה למכונית שלך?‬
‫אין לי מושג.‬
‫נסעתי לסידורים, ושמעתי פיצוצים מהמנוע.‬
‫כן, נראה לי שהלך על הקרבי.‬
‫"קרבי"?‬
‫כן, קרבורטור.‬
‫נדמה לי שזה הרדיאטור.‬
‫די, תפסיקו.‬
‫מזל שהמכונית התקלקלה,‬
‫כי כשאני עושה סידורים בעיר,‬ ‫אני לא עם בעלי,‬
‫בעלי המדליק.‬
‫היי.‬
‫תקשיבי, מתוקה, אנחנו באמצע, את מבינה?‬
‫אני צריכה לייבש אותם בשביל העבודה.‬
‫תקשיבי, מותק, אנחנו בירח הדבש.‬
‫וכל שנייה מהשבועות הראשונים‬
‫חיונית לנישואים עם מיניות חיובית.‬
‫את והילדה נמצאות פה כל הזמן.‬
‫לפעמים אני צריכה‬ ‫שזאת תהיה פשוט דירת זיונים.‬
‫- שון תויג בתמונה‬ ‫לפני שעתיים -‬
‫- גן ידידי האי -‬
‫היי.‬ ‫-מלודי.‬
‫אלכס. נעים מאוד.‬ ‫-גם לי. תיכנסי.‬
‫תודה.‬
‫זה זמן מושלם לסיור בגן. הילדים בחווה,‬
‫באתר המקביל שלנו. הם פוגשים שם גורי כלבים.‬
‫יש לכם עוד אתר?‬
‫עוד שניים, בעצם.‬
‫אחד בחווה, ואחד שמור באקווריום בסיאטל.‬
‫וזאת הגלריה שלנו.‬
‫לכל תלמיד יש מקום להציג בו‬ ‫את מה שהוא עובד עליו.‬
‫זה יכול להיות המקום של מאדי.‬
‫אנחנו מציגים את היצירות שלהם כתזכורת‬
‫לכך שתחומי העניין שלהם חשובים בעולם הזה.‬
‫את יודעת, שהיא עצמה חשובה.‬
‫אז מה את אומרת?‬
‫אני...‬
‫אני חושבת שמאדי היתה עושה במכנסיים‬ ‫כדי ללמוד פה.‬
‫אבל אני...‬ ‫-נייט אמר לי.‬
‫את מקבלת מענק‬ ‫מתוכנית הפעוטונים של המדינה, נכון?‬
‫מדי פעם אנחנו מוכנים לקבל תשלום במענק.‬
‫וואו, באמת?‬
‫אבל לצערי, המענק יכסה רק חצי משכר הלימוד.‬
‫כמה את יכולה לשלם בהשתתפות עצמית?‬
‫יש לנו גם מלגה על בסיס צרכים שאפשר לבדוק.‬
‫כדי לשלם את השאר.‬
‫את גרה באי פישר, נכון?‬
‫אוי... לא.‬
‫זאת בעיה?‬
‫אם אני לא גרה באי?‬
‫טוב, עלייך להוכיח תושבות בעיירה‬ ‫כדי לקבל סיוע, כן.‬
‫נכון.‬
‫אני בדיוק בתהליך של מעבר דירה.‬
‫את יכולה לתת לי כמה ימים‬ ‫כדי לבדוק אם אוכל למצוא‬
‫פה בית להשכרה?‬
‫נוכל לשמור לה מקום ל-72 שעות.‬
‫- האי פישר -‬
‫- למכירה: 42 -‬
‫- להשכרה: 7 -‬
‫אהבתי, גייל.‬
‫אני אקח אותה.‬
‫את מקבלת את תוכנית העזרה לשוכר, נכון?‬
‫את מכירה מישהו באי פישר‬ ‫שמוכן לקבל את תוכנית העזרה לשוכר?‬
‫זאת המיטה שלך. אני ישן למעלה.‬
‫לא, גברת, זה לא סעד,‬ ‫זאת תוכנית העזרה לשוכר.‬
‫תוכנית העזרה לשוכר.‬ ‫זה שאני ענייה לא אומר ש...‬
‫אפשר רק...?‬
‫"חיסכון עוזרות בית"!‬
‫רג'ינה.‬
‫סליחה, חשבתי שאת לא פה.‬
‫את יכולה לדלג על החדר הזה השבוע. תודה.‬
‫בסדר.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני רואה שהחלטת לא למכור את הבית.‬
‫מה?‬
‫אין יותר שלט "למכירה" בחצר.‬
‫לא, לא. אני אקבל את הבית כחלק...‬
‫אז אני נשארת.‬
‫המתווכים לקחו את הדברים של חדר הילדים...‬
‫הם לקחו את כל הריהוט בחזרה,‬ ‫אז אני צריכה לארגן הכול מחדש.‬
‫האירוניה.‬
‫נראה שהעריסה תהיה יפהפייה.‬
‫היא היתה אמורה להגיע מורכבת,‬
‫אבל פספסתי את השליחים המטומטמים בחמש דקות,‬
‫אז הם השאירו אותה‬ ‫על המדרגות כמו פיצה ארורה.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-לא.‬
‫נדמה לי שאת משתמשת בבורג בתור מסמר.‬
‫אמרתי לא.‬
‫תודה.‬
‫כן, לא, אני אמשיך לנקות.‬
‫לעזאזל! מה לעזאזל?‬
‫איזה טמטום!‬
‫חתיכת חרא מטומטמת!‬
‫לכי להזדיין, בת זונה מזדיינת!‬
‫מה... מה כתוב פה בכלל?‬
‫כל הדבר הזה כתוב בשפה של השף השוודי הארור!‬
‫אני אמורה לטפס לתוך העריסה‬ ‫כדי לכוון את החישורים?‬
‫לעזאזל!‬
‫נראה לי שאת צריכה מקדחה.‬
‫אני חושבת שהשליחים צריכים לחזור.‬
‫אני ארכיב אותה בחמש דקות אם תהיה לי מברגה.‬
‫יש לך מברגה?‬
‫למה שמו היה חדר גברים?‬
‫הוא לקח את רוב הכלים.‬
‫טמבל.‬
‫אבל יש לנו את זה.‬
‫ממש רוזי המסמררת.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫בטח.‬
‫מה זה בדיוק?‬
‫קיבלתי את זה במסיבה לכבוד התינוק במשרד.‬
‫מה זה? כובע זעיר?‬
‫נדמה לי שזה אוהל לבולבול.‬
‫את שמה אותו על הבולבול‬ ‫של הילד כשאת מחליפה לו,‬
‫כדי שהוא לא ישפריץ עלייך פיפי.‬
‫הבן שלי ישתין עליי?‬ ‫-כן.‬
‫והרבה יותר מזה.‬
‫מתי העברת את הבת שלך לעריסה משלה?‬
‫תשעה חודשים?‬
‫לא. היא תמיד ישנה איתי.‬
‫מעניין. אז הלכת על שיטת השינה המשותפת.‬
‫השתמשת במיטת צד או בעריסה מסתובבת?‬
‫מסתובבת, נדמה לי.‬
‫כן.‬
‫אני עוד לא יודעת מה אעשה‬ ‫בקשר לשיטות השינה.‬
‫במשרד אמרו שאני יכולה לנצל‬ ‫את כל ימי החופש שצברתי,‬
‫אבל אפילו ככה, זה רק...‬
‫לא יודעת, 16 שבועות.‬
‫החברות שלי אומרות‬ ‫שאני אצטרך אומנת צמודה, אבל אני לא יודעת.‬
‫לא יודעת.‬
‫את תשכרי אומנת שתגור פה?‬
‫כן. למה?‬
‫את מכירה מישהי‬ ‫שאולי תרצה לעבוד בתור אומנת?‬
‫כן, אני. אני רוצה מאוד.‬
‫את?‬
‫כן, בהחלט. אני מעולה עם תינוקות.‬
‫עבדת פעם בתור אומנת?‬
‫רג'ינה, אני אמא.‬
‫זה כל מה שאני עושה.‬
‫ואני מוכנה לעבוד בחינם אם אוכל לגור פה,‬
‫כי מאדי התקבלה לגן ידידי האי.‬
‫אבל אני חייבת לגור‬ ‫באי פישר כדי לקבל סיוע כלכלי,‬
‫אז שתינו נרוויח.‬
‫הבנתי.‬
‫אני רק זורקת רעיון, כמובן.‬
‫רעיון טוב.‬
‫זה רעיון טוב, אבל...‬
‫כן, כבר התחלתי תהליך עם שירות או-פר,‬
‫וכבר שילמתי מקדמה, אז...‬
‫מצטערת.‬
‫אין בעיה.‬
‫אבל אני אפתח אוזניים,‬ ‫ואם אוכל לעזור, אני אעזור.‬
‫תודה.‬
‫אם את באמת רוצה לעזור,‬
‫את יכולה לתת לי לרשום את הכתובת שלך בטופס.‬
‫זאת הונאת דואר.‬ ‫את מבקשת ממני לבצע הונאת דואר?‬
‫לא, אני אפילו לא אשלח אותו בדואר.‬ ‫אני אתן אותו למלודי אישית.‬
‫נדמה לי שהכתובת בטופס היא רק פרט טכני.‬
‫היא לא. הרישיון שלי עלול‬ ‫להישלל בגלל הונאת דואר.‬
‫סליחה.‬
‫אולי תמשיכי לנקות?‬
‫אני אסיים פה.‬
‫שאיפה עמוקה.‬
‫ונשיפה.‬
‫הפילטר מגעיל. אני צריכה להחליף אותו.‬ ‫-את יודעת איפה הפילטרים.‬
‫את חוזרת מקמבל או מטנט?‬
‫מקמבל. הייתי אצל טנט בבוקר.‬
‫הם השאירו לי צ'ק?‬ ‫-לא. הם אמרו שישלחו לך בוונמו.‬
‫אני שונאת את ונמו.‬
‫אנשים שוכחים לשלם.‬
‫ואז צריך להוציא חשבונית ולעקוב, סיפור שלם.‬
‫רג'ינה קרעה אותך היום?‬
‫קצת.‬
‫את שורדת אצלה יותר מכל שאר העוזרות שלי,‬
‫אז כנראה שאת עושה משהו נכון.‬
‫לא שאני יודעת. נתפס לי הצוואר ממנה.‬
‫לפעמים אני חברה שלה, לפעמים אני גוש חרא.‬
‫לא, את תמיד גוש חרא.‬
‫תודה, יולנדה.‬
‫את אף פעם לא חברה של לקוחה.‬
‫היא סיפרה לי את כל תולדות חייה בחג ההודיה.‬
‫היא לא דיברה איתך.‬
‫גם כשלקוחה מסתכלת ישר עלייך‬ ‫ואומרת לך דברים בפנים,‬
‫היא עדיין מדברת עם עצמה.‬
‫את לא קיימת.‬
‫אבל אני כן קיימת.‬
‫אם תמותי ואני אשלח מישהי אחרת,‬ ‫היא אפילו לא תשים לב.‬
‫היי, זה לא אישי, מותק.‬
‫אני מנקה חלק מהבתים האלה כבר עשר שנים,‬
‫ועדיין קוראים לי סלינה, גורדיטה,‬ ‫או מה שזה לא יהיה, לא מעניין אותי.‬
‫אני רק הבוריטו שהם מתקשרים אליה‬ ‫כשהשירותים שלהם מתחילים להסריח.‬
‫אתם עושים ממני צחוק?‬ ‫יש פה רק שלושה רביולי.‬
‫סליחה על כל העלים.‬
‫לא יצא לי להכין את הגינה לחורף.‬
‫את הראשונה שרואה את הבית, את יודעת.‬
‫המודעה שלנו היתה באוויר פחות מחמש דקות.‬
‫טוב, את יודעת מה אומרים:‬ ‫מי שמקדימה מקבלת את הסטודיו.‬
‫אני ממש רוצה לעבור לאזור הזה,‬
‫כי הבת שלי התקבלה לידידי האי.‬
‫אוי, נפלא. הבן שלנו היה שם.‬
‫בן כמה הבן שלך?‬
‫בן 22. הוא בדיוק עבר לברוקלין.‬
‫אשתי נוסעת בשביל העבודה,‬ ‫אז אני לבד עם המחשב שלי.‬
‫אני אוצרת רשת. תיכנסי.‬ ‫-נחמד.‬
‫אל תדאגי בגלל הנעליים.‬
‫אני רק אדליק את האור.‬
‫כן.‬
‫בבקשה.‬
‫אז רק את והבת שלך תגורו פה?‬ ‫בלי חיות, נכון?‬
‫כן, לא, רק שתינו.‬
‫לאחרונה הפכתי לאם חד הורית...‬
‫אתן גיבורות, כל אחת ואחת.‬
‫אנחנו יכולות להוציא את הריהוט‬ ‫או להשאיר אותו, איך שאת רוצה.‬
‫בכל מקרה, זה...‬
‫זה מושלם, ויויאן.‬
‫כן, אני אקח אותה.‬
‫מעולה.‬
‫את מקבלת שוברים‬ ‫של תוכנית העזרה לשוכר, נכון?‬
‫אוי, מסכנה.‬
‫את צריכה להתמודד עם התוכנית הזאת.‬ ‫-את מכירה את תוכנית העזרה לשוכר?‬
‫כן, אני מתנדבת במקלט לחסרי בית במרכז העיר,‬
‫ושמעתי שהמערכת מקולקלת לגמרי.‬
‫כן, כן.‬
‫כמו לעבוד במשרה מלאה‬ ‫בנוסף לזה שאני עובדת במשרה מלאה.‬
‫אוי, אני לא יכולה אפילו לדמיין.‬
‫אבל אני לא יכולה לקבל שוברים‬ ‫של תוכנית העזרה לשוכר.‬
‫המקום הזה לא מיועד לדיור,‬
‫אז נצטרך בעצם לעשות הכול בשחור.‬
‫לא לספר לדוד סאם.‬
‫אני יכולה להוריד...‬ ‫אולי מאה דולר מהפיקדון?‬
‫מה דעתך על חליפין?‬
‫אני יכולה לנקות תמורת חצי, ולשלם חצי.‬
‫אני עוזרת בית מקצועית.‬
‫כבר יש לנו את מרתה, והיא כמו בת משפחה.‬
‫אז כן...‬
‫שמעתי שאמרת‬ ‫שלא הספקת להכין את הגינה לחורף,‬
‫ואני גם גננית מנוסה.‬
‫אני ממש רוצה שהבת שלי תגור פה.‬
‫בבקשה.‬
‫באביב, הגינה שלך תיראה כמו ורסאי.‬
‫חכי ותראי.‬
‫אני באמת שונאת לעבוד בחצר.‬
‫עשינו עסק.‬
‫- גן ידידי האי -‬
‫רגע. אל תשכחי את באר המשאלות.‬
‫לא. מאדי נחתכה ממנה כבר פעמיים.‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫זה ביני ובין הנכדה שלי.‬
‫יצרנו את היצירה הזאת ביחד,‬ ‫והיא קראה לה "באר המשאלות",‬
‫והכריחה אותי לבקש ממנה משאלה‬ ‫שרק אני והפיות יודעות,‬
‫כי היא גאונית וילדת אהבה קטנה.‬
‫אני רוצה שתשימי אותה מתחת למיטה שלה,‬
‫כדי שכשהיא תקרא לי,‬ ‫אני רוצה שתגידי לה שאני פה,‬
‫שאני בטבע,‬
‫במורשת שלנו, בשושלת האכזרית של נשים לוחמות‬
‫שהיכו בתוף החיים כקבוצה.‬
‫בסדר.‬
‫היא תתגעגע אליי מאוד.‬
‫נראה לי שהיא תהיה בסדר. נתראה בשבת.‬
‫מה יש בשבת?‬
‫יום ההולדת של מאדי?‬
‫אוי, נכון!‬
‫אני אצבע לפרצופים של הילדים האלה את הצורה.‬
‫יופי.‬
‫היי, בזיל!‬
‫תודה על האירוח.‬
‫הוא מנמנם.‬
‫לא, הוא לא.‬
‫שאלת אותו למה יש שלט "להשכרה"‬
‫בחצר שלך עם מספר הטלפון שלו?‬
‫שאלתי. הוא אמר שהמצאת את זה.‬
‫בהחלט לא. יש לי תמונה.‬
‫תקשיבי, מותק, תעשי לי טובה.‬
‫בפעם הבאה, תצלמי עלים או פשטידת עוף.‬
‫כל דבר אחר.‬
‫אבל מזל טוב על הדירה החדשה, מותק.‬
‫יצרת אותה בכוח הרצון‬
‫כי השתמשת בדם של מורשת הלחימה הפראית שלך.‬
‫בדיוק, מתוקה.‬
‫אני ממש גאה בך. את תמותי על הבית.‬
‫אני הולכת לחפש אצטרובלים.‬ ‫-את מחפשת אצטרובלים?‬
‫אחד!‬ ‫-תודה על העזרה, מאד קטנה שלי.‬
‫שניים. ו...‬
‫יש!‬
‫אני יכולה לסחוב.‬
‫עשרה.‬ ‫-מה?‬
‫כל הכבוד, ילדה.‬
‫היי, מאדי, בואי הנה.‬ ‫תהיי ממש נחמדה לגברת הזאת, בסדר?‬
‫היי!‬ ‫-סשה חזרה.‬
‫היא חזרה.‬ ‫-אלכס.‬
‫אני אלכס. נעים מאוד.‬
‫היי.‬ ‫-זאת מאדי.‬
‫היי, מאדי.‬
‫יש לי תחושה שאנחנו כבר מכירות,‬ ‫כי ויו ואת נהייתן חברות טובות‬
‫עוד לפני שידעתי שיש לנו שוכרת.‬
‫כן. תודה רבה שהגעתן איתנו לסידור הזה.‬
‫ממש כיף לנו פה.‬
‫תסתכלי על הרודודנדרון.‬
‫השיחים לא נראו כל כך טוב אף פעם.‬
‫היה צריך רק לקצץ אותם כמו שצריך.‬
‫אל תעשי את זה.‬ ‫-את מה?‬
‫אל תספרי את הבדיחה על הקיצוץ.‬
‫לא התכוונתי לספר אותה.‬ ‫-התכוונת.‬
‫אתן רוצות איזו דוגמה נחמדה או משהו?‬
‫אני יכולה להפוך את זה לברק אם אתן מעדיפות.‬
‫סיפרתי את הבדיחה כדי שאת לא תצטרכי.‬
‫עכשיו את מבינה? היא נהדרת.‬
‫לגמרי.‬ ‫-נכון?‬
‫היי, מאדי.‬
‫מאדי, בת כמה את, מאדי?‬
‫נדמה לי שיש שם שתי אצבעות.‬
‫שנתיים, וביום שבת היא תהיה בת שלוש.‬ ‫-שלוש?‬
‫לא. תהיה לך מסיבה?‬
‫נעשה מפגש משפחתי קטן בפארק.‬
‫את לא רוצה לעשות אותו פה? מתחת לגזיבו?‬
‫אנחנו מתות על הפארק.‬
‫אין שום בעיה. אנחנו נשמח לארח.‬
‫תוכלו להדליק מדורה כשיהיה קר.‬
‫יש פה את הנוף הכי טוב בעיר.‬
‫אתן גם ככה נדיבות מאוד, אז אני לא רוצה‬
‫לנצל אתכן.‬ ‫-אלכס,‬
‫אנחנו לא עושות פה כלום.‬ ‫-כלום.‬
‫בבקשה, תנצלי את המקום.‬
‫נכון? בכל מקרה, אשמתנו נמחלת בזכותך.‬
‫אם אתן בטוחות,‬
‫כן, זה יהיה מדהים.‬
‫יהיו בערך עשרה אנשים. זה יותר מדי?‬
‫יופי, מושלם.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫רוצה לנפח בלונים?‬ ‫-כן!‬
‫היי! יום הולדת שמח, מאדי!‬
‫היי, חבר'ה!‬
‫איך הולך?‬ ‫-טוב.‬
‫בריידי, אתה זוכר את מאדי‬ ‫ואת אמא של מאדי, נכון?‬
‫שלום, מתוק. מה יש לך פה?‬
‫דינוזאור.‬ ‫-איזה מין דינוזאור זה?‬
‫ולוצירפטור.‬ ‫-מה?‬
‫ולוצירפטור.‬ ‫-זה ולוצירפטור?‬
‫מדהים.‬
‫היי, מאדי.‬
‫יום הולדת שמח. תראי מה הבאתי לך.‬
‫את יכולה להגיד תודה?‬ ‫-היא מלאה בפופקורן, אז היא לא יכולה.‬
‫העניין הוא שצריך‬ ‫לפתוח את המתנה בקרוב, כי...‬
‫מה יש שם?‬
‫זה... אבא שלי תמיד נהג לעשות את זה.‬
‫זאת לא חיה.‬
‫לא?‬ ‫-לא. אלה...‬
‫צעצועי אמבטיה של בנות ים.‬ ‫אני מקווה שאין לה כאלה.‬
‫אין לה.‬ ‫-יופי.‬
‫יופי. אז הנה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-כן.‬
‫היא תמות על זה.‬
‫ופה... זוכר, בריידי?‬
‫זוכר שקנינו...‬ ‫-כובעים!‬
‫כובעי יום הולדת של בנות ים!‬
‫לשים אחד לאמא?‬ ‫-כן!‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-בסדר, הנה זה בא.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-חכי שנייה. בסדר.‬
‫ומה איתי?‬
‫מראה מוצלח. בדיוק.‬ ‫-מתאים לך? כן?‬
‫ממש טוב. חזק במיוחד.‬ ‫-מסתדר עם הזקן? טוב...‬
‫די, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫מאדי, רוצה לשחק במשחק האהוב על בריידי?‬
‫הוא נקרא דינוזאורים.‬ ‫אתם תרדפו אחריי, כי אתם דינוזאורים.‬
‫כן!‬
‫בואו נתחיל! קדימה!‬
‫תתפסו אותו!‬
‫לאן אני הולך? היי.‬
‫לאן...? אני אפילו לא יודע לאן ללכת!‬
‫לאן? לשם? כן.‬
‫לא!‬
‫אני לא מצליח לברוח!‬
‫אתה צוחק? אני יושבת בשולחן ומחכה לשון.‬
‫- אלכס: אמא, איפה את? -‬
‫קדימה, בריידי.‬
‫כן! מגניב.‬
‫ממש מגניב.‬
‫אפשר להביא לך עוד מיץ?‬
‫תשתה את המיץ שלך ותהיה בשקט.‬
‫מיץ?‬
‫איפה שון, לעזאזל?‬
‫אני לא יודעת. אמרתי לו לבוא ב-13:00.‬
‫אז הכי מוקדם ב-14:00.‬ ‫-תודה.‬
‫את יכולה לגרד לי בצוואר, בבקשה?‬
‫בדיוק פה.‬
‫אז מה קורה איתכם? מזמן לא נפגשנו.‬
‫לא הרבה, הכול רגוע.‬ ‫-ו...?‬
‫התארסנו, זין.‬
‫גם זה.‬
‫מה? מזל טוב. זה... איך פספסתי את זה?‬
‫לא פרסמנו ברשתות החברתיות.‬
‫לדעתי כל התמונות של הטבעות קצת מגעילות.‬
‫אבל אני אראה לך במציאות, בטח.‬
‫יפה מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫הוא שיחק אותה.‬
‫וזה גם כאב. אני אשלם עליה עוד שנים.‬
‫אבל זה היה כדאי.‬
‫הנה הוא.‬
‫היי, ילדת יום ההולדת.‬
‫יום הולדת שמח.‬ ‫-היי.‬
‫זאת הבחורה מהסוואן?‬
‫פרנקי? כן.‬
‫היא מלצרית.‬
‫שון בא עם דייט ליום ההולדת של מאדי?‬
‫לא יודעת, אלכס.‬
‫אני לא יכולה להתערב‬ ‫במה שקורה בינך לבין שון.‬
‫את יודעת מה קורה ביני לבין שון.‬
‫את סיפרת לי את הגרסה שלך,‬ ‫ולו יש את הגרסה שלו.‬
‫אני שווייץ.‬
‫לא, את לא. אני רואה אתכם ביחד כל הזמן.‬
‫את מעלה לאינסטגרם.‬ ‫-כן...‬
‫שון היה החבר הכי טוב‬ ‫של אית'ן מאז כיתה ב', אלכס.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני לא...‬
‫היי. מה שלומך?‬ ‫-מי מאחוריי? זאת מאדי!‬
‫את נראית מדהים.‬
‫- אלכס: אמא! ציורי פנים? -‬
‫היי.‬
‫-את בסדר?‬
‫כן, לא, רק שלחתי הודעה לאמא שלי.‬ ‫אין לי מושג איפה היא.‬
‫אל תדאגי. אנחנו נהנים מאוד, אז...‬
‫תודה.‬
‫ממש בניתי על שעה של ציורי פנים, אבל...‬
‫אל תדאגי. הם...‬
‫הם מבודרים מספיק.‬
‫בואי, תצטרפי אלינו.‬ ‫-בזכותך.‬
‫טוב, מה זה משנה.‬
‫אני אנקה פה קצת.‬
‫מי עושה יותר בועות ממני?‬ ‫-לי יש יותר בועות.‬
‫יש לך יותר בועות? תראו, יש שם עוד מיץ.‬
‫הוא החבר החדש שלך?‬ ‫-לא.‬
‫בחיים לא הייתי מביאה דייט‬ ‫ליום ההולדת של הבת שלי.‬
‫אני מכיר אותו. נכון?‬
‫זה החנון שפינה שולחנות בנפטון.‬
‫בסדר. עכשיו הוא מהנדס, והוא ידיד שלי.‬
‫הוא לא ידיד שלך.‬
‫הוא כן.‬
‫הוא רצה לזיין אותך גם אז וגם עכשיו.‬
‫תראי איך את מסמיקה.‬
‫אין לך שום זכות להסתובב‬ ‫עם החברה בת התשע שלך ליד מאדי‬
‫בלי לדבר איתי קודם.‬ ‫-היא בת עשרים.‬
‫חשוב מאוד שנדע מי מסתובב ליד הבת שלנו,‬
‫ואלה בדיוק הדברים‬ ‫שאני מצפה לדבר איתם עליך.‬
‫אני לא זוכר ששאלת אותי עליו.‬ ‫-הוא לא החבר שלי.‬
‫היי, אמא.‬ ‫-הוא רוצה להיות.‬
‫אני יודעת, איחרתי.‬
‫פספסתי את המעבורת.‬
‫אבל עכשיו סבתא פה בשביל ילדת יום ההולדת.‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫היית מאמין שהיא בת שלוש, שוני?‬
‫לעזאזל, בנאדם, אתה פשוט חמוד.‬
‫בואי הנה, פולה.‬ ‫-תראו מה זה.‬
‫שמת שמן בשיער.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. איפה היין?‬
‫אני צריכה קצת יין.‬
‫הבאת צבעי פנים?‬
‫אני יכולה לנשום דקה לפני שאני דופקת שעון?‬
‫נשארו רק עשרים דקות, וזה היה הרעיון שלך.‬
‫סליחה. בזיל ואני רבנו, והוא הסתלק.‬
‫מה זאת אומרת "בזיל הסתלק"?‬
‫מותק, אין לך יין? באיזו מין מסיבה אין יין?‬
‫במסיבת יום הולדת של ילדה אחרי הצהריים‬ ‫שארגנתי באמצעות תלושי מזון.‬
‫אז מה קרה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫אבל מה שקרה היה באשמתך,‬
‫כי שתלת בראש שלי רעיונות טיפשיים‬ ‫על זה שהוא משכיר את הבית שלי.‬
‫הוא אמר שהוא לא יכול אפילו להסתכל עליי‬
‫אם אני חושבת שהוא מסוגל לעשות דבר כזה.‬
‫ואז, אלוהים, הוא פשוט...‬
‫הוא זרק אותי מהקרוואן,‬ ‫ונסע מהמגרש עם כל הדברים שלי.‬
‫הקרוואן הזה הוא הבית שלך.‬
‫אז את חסרת בית?‬
‫לא! לא, הוא סתם משחרר קצת קיטור.‬
‫הוא יחזור בעוד כמה ימים.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫שוני, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה לשתות.‬
‫הוא פיכח, אמא.‬
‫טוב, אבל הוא ברמן.‬
‫הוא עדיין יודע איפה להשיג שתייה, נכון?‬
‫אולי אני אזמין את החברות שלי?‬ ‫הן יוכלו להביא לנו מה שנרצה.‬
‫לא, אל תעשי את זה.‬ ‫-רעיון טוב.‬
‫כן. שרדונה. שרדונה!‬ ‫-עליי.‬
‫היא יפה.‬
‫לא, היא לבנה. כן, תסתכלו.‬
‫היי, אלכס, מה הכתובת פה? הסוחר שלי בדרך.‬
‫היי, היי, לא, לא, לא.‬
‫הסוחר שלך לא יכול לבוא‬ ‫למסיבת יום ההולדת של הבת שלי.‬
‫כדאי שנזוז בכל מקרה.‬ ‫-כן, רעיון טוב.‬
‫אל תהיה כזה סבא.‬
‫אלכס, את חושבת שיש סיכוי‬ ‫לצייר על הפנים של הילדים?‬
‫ציורי פנים!‬
‫אמא, מה את אומרת על ציורי פנים?‬
‫אבל בואו נהיה קצת יותר בשקט.‬ ‫-בסדר, תסתדרו בתור, אחד אחד.‬
‫הנה זה בא.‬
‫אולי נשתמש בקול הפנימי שלנו?‬
‫"יום הולדת למאדי...‬ ‫-יום הולדת למאד-דוג‬
‫יום הולדת שמח"‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫חשבת על משאלה?‬
‫בסדר.‬
‫מוכנה?‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫יש!‬ ‫-יום הולדת שמח!‬
‫בסדר, מאדי.‬ ‫-יש!‬
‫היית יכולה לכבות עשרה נרות עם הנשיפה הזאת.‬
‫יום הולדת שמח, ילדונת.‬
‫אני יכול לעזור לך עם הניקיון?‬ ‫-אני מסתדרת.‬
‫אבל תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בריידי כבר ישן בכיסא הבטיחות במכונית,‬ ‫ואני חייב לקחת אותו הביתה,‬
‫אבל היתה מסיבה מצוינת.‬
‫באמת?‬
‫כן. בהחלט.‬
‫תודה שהזמנת אותנו.‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-כן, ו...‬
‫רציתי לדעת אם אני יכול להתקשר‬ ‫אלייך מחר, אם זה לא יותר מדי...?‬
‫כן.‬ ‫-כן? בסדר.‬
‫בסדר. תודה שבאת.‬
‫מגניב. אז אני זז, כן.‬
‫יום הולדת שמח, מאדי.‬ ‫היה נחמד לראות אתכם. תשמרו על עצמכם.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, חבר'ה, המסיבה נגמרה.‬
‫מה? לא.‬ ‫-לא... בחייך!‬
‫המסיבה נגמרה מאוד. אתם צריכים ללכת הביתה.‬
‫זה בסדר. שון יבנה לנו‬ ‫מדורה אמיתית בחוף. נכון?‬
‫יום הולדת שמח, מאד-דוג.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫אני נכנסת פנימה. אני צריכה‬ ‫להכניס את ילדת יום ההולדת למיטה.‬
‫אתן תשנו את העולם, בנות.‬
‫קחו את מה שמגיע לכן. הגיע הזמן, בסדר?‬
‫חבר'ה, אני מכירה מקום מעולה באזור.‬
‫בוא כבר, שון!‬
‫אמא?‬
‫כן, מתוקה?‬
‫זה היה היום הכי טוב בעולם.‬
‫אלכס!‬
‫היי. שון.‬
‫קום.‬ ‫-מה?‬
‫מה? מה?‬ ‫-קום.‬
‫אתה בבית של בעלות הבית שלי. קום.‬ ‫-אלכס. היי.‬
‫קום. תתלבש.‬ ‫-מה? מי אלה?‬
‫בעלות הבית שלי.‬ ‫תלבש את המכנסיים המזדיינים שלך.‬
‫אוי, לעזאזל. בסדר.‬
‫אני אשלם על הכול.‬ ‫אני אטפל בזה. אני אמצא...‬
‫אני אמצא כזה אגרטל. אני מבטיחה.‬ ‫אני ממש מצטערת. אני אנקה פה.‬
‫פרנקי...‬ ‫-לא. תלבש את המכנסיים שלך.‬
‫היא נפרדה ממני בחוף.‬
‫שון, פרנקי לא מעניינת אותי.‬ ‫תלבש את המכנסיים.‬
‫היא כעסה כי לא הסכמתי לזיין אותה.‬ ‫-לא מעניין אותי. תלבש את המכנסיים.‬
‫לא! תלבש את המכנסיים. לא עכשיו.‬ ‫-היא דחפה ידיים למכנסיים שלי...‬
‫צא החוצה!‬
‫היא כל הזמן שאלה מה הבעיה.‬
‫היא כל הזמן שאלה, "מה הבעיה?"‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-אל תיגע בי. תעזוב אותי.‬
‫הבעיה בזין שלי היא את.‬ ‫-סתום את הפה וצא החוצה!‬
‫היא...‬ ‫-צא החוצה, לעזאזל!‬
‫אין לי מה להגיד חוץ מזה שאני ממש מצטערת.‬
‫אני...‬
‫אני מבטיחה לכן שאשלם על הכול.‬
‫אני אמצא אגרטל, ואני אנקה הכול.‬
‫תודה שנתתן לי לגור פה,‬ ‫ותודה שנתתן לי... אני...‬
‫בבקשה, אל תזרקו אותי.‬ ‫אני מבטיחה שזה לא יקרה שוב.‬
‫תתנהגי יפה, בסדר?‬
‫היי, תראו איזו חבורה.‬ ‫-היי.‬
‫אהבתי. בבקשה, תיכנסו.‬
‫בשמחה.‬
‫אני אביא את הדברים שלכן.‬
‫אל תדאג, אני אביא אותם.‬ ‫-לא, תרשי לי.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬