SERIÁL NETFLIX
ZÁKLADNÍ POTŘEBY
Řapíkatý celer a hummus, celozrnné krekry,
bezpeckové hrozny, pokud už jim byly dva roky.
Nízkotučný řecký jogurt s granolou a bobulovinami.
Některé vláknité sýry, banány, kiwi, hrušky.
To ten blbec bude pořád jen přidávat ovoce?
Borůvky, mandarinky a jablka s arašídovým máslem.
Maminky, jakou zdravou svačinu můžeme dát Jimmymu
z kteréhokoliv patra potravinové pyramidy?
- Ano. - Oříškovou směs?
Co se týče oříškové směsi,
zejména koupené v obchodě, opatrně, je tam kandované ovoce.
Musíte chtít směs ořechů a bobulovin.
Maminky, dnešní čas vypršel.
Ale nezapomeňte, děti potřebují tři zdravá jídla denně, každý den.
V tomhle rodiče nemají volno.
- Dobrý den. - Zdravím.
Můžeme vyrazit.
- Tak co kurz? - Nutil nás dávat plínky na meloun.
Gary.
- Proč tam musím? - Nařízení soudu.
Rodiče, co přišli o opatrovnictví, musí do přípravky.
Yolanda mi ráno nabídla směnu a já odmítla
kvůli studiu cereálií.
Dokončený kurz bude u soudu vypadat výborně.
Když to Maddy pomůže, budu v kurzu špatných matek
ta nejlepší.
To je pro vás.
- Vzala jste mi kafe? - Je to jen Folgers, holčičko.
Tamhle je.
- Howie, ahoj. - Dee.
- Pořád krásná. To je Alex? - Ano. Mockrát děkuju.
Opravdu si toho moc vážím. Díky.
Tak prosím.
Říkejte mi Howie.
Howie obětuje svou hodinku na oběd
pro náš ústav už léta.
Nutí ho k tomu jeho žena.
Ne. Jen mě má o trochu radši, když tohle dělám.
Ale říkám to dopředu:
Nedělám rodinné právo a nejsem váš obhájce.
Jsem realitní právník a dávám právní rady zdarma v oboru, kde nejsem expert.
Budu ráda za každou radu, co mi dáte, díky.
- Denise říká, že jdete v pátek k soudu? - Ano.
Jaký máte vztah k péči o vaši dceru?
- Chci s ní být denně. - To je dobře.
To je moc dobře. Pomůžu vám zařídit střídavou péči.
Ne, nechci střídavou péči. Chci mít Maddy pořád.
Neodvezla jste ji z domu na 72 hodin bez souhlasu otce?
V jejím zájmu.
Na tom nesejde. Nemůžete dítě takhle odvézt.
Tak přijdete o opatrovnictví. Jeho slovo proti vašemu.
Víte, Howie vám věří, holčičko.
Absolutně.
Ale emoční násilí je zrádné.
Legálně v tomto státě není uznáno jako zneužívání.
- Je třeba kompromis. - Dobře, ale jsem v azylovém domě
a tam emoční násilí uznávají jako domácí násilí.
A soud řekne, že ne?
Správně.
Takže jsem v hajzlu.
Ne. Seženeme vám svědka charakteru.
Máte někoho, kdo může mluvit ve váš prospěch?
Jistě.
Co trvalé bydlení v těsné blízkosti otce?
Zítra ji dám do přechodného bydlení.
Dobře.
Vyplňte s úředníkem tyto formuláře, zítra do 19.00.
Tohle musím vyplnit a pak
jít do práce a pak ráno v 7.00 na kurz?
Ano. Soud potřebuje důkaz, že jste zapojena do výživového programu.
Tohle jsou vaše stravenky a benefitová karta.
Požádáte osobně a čeká se dlouho.
Proto běžte brzy. Vezměte si doklad o trvalém pobytu, o příjmu
a případně i název organizace zajišťující bydlení.
Soud musí vidět, že jste zajištěná,
důkaz, že rodič dělá v legální, ziskové firmě.
Potřebuje výplatní pásky, bankovní účty, kreditky,
doklady o leasingu, účty za energie a léky.
Pokud chcete využívat program dětské péče WCCC,
splňujete-li požadavky dočasné pomoci TANF,
musí soud vidět ověřovací dokument.
Totéž platí pro příspěvky na energii.
Širší rodina, přátelé, nouzové kontakty.
Jméno, číslo, adresa.
Potřebujete písemná svědectví o své povaze,
která budou hovořit o tom, jak…
NEFUNGUJÍ POČÍTAČE!
- … skvělá jste matka. - Do prdele!
- Pozdě! - Já vím, pardon. Autobus B9.
Začnu vám říkat Pardon. Pardon, že jste Pardon.
Kiara čeká venku. Vyklízení v Merrittu.
- Kdo je Kiara? Neznám ji. - Domluvím vám oběd.
Bude cobb salát a rosé.
- Kam jdete? Ne. - Převléct se.
Při vyklízení se uniformy nenosí.
- Co je to vyklízení? - Uvidíte sama.
Kiara?
Sedačka je mokrá.
Vypadá to jako moč, ale je to limonáda. Sedej.
Mockrát děkuju za svezení.
Yolanda na mě tlačila. Ale domů tě nepovezu, ani to nezkoušej.
Ne, pojedu autobusem.
Stejně by mě zajímalo, proč dospělá ženská nemá auto.
Jo.
PŘÍCHOZÍ HOVOR MÁMA
Promiň, musím to vzít.
- Mami. - Ahoj, Basil říkal, žes mi psala SMS.
Proč ti leze do mobilu?
Dával mi do mobilu Venmo a viděl tu SMS.
Proč ti dává do mobilu Venmo?
- To jsou tvoje bankovní informace. - Nezačínej. Mám práci.
Co děláš?
Zrovna vyšívám na trička malý kozičky a vagíny.
- Mám velkou objednávku z Esty. - To je Etsy.
Ženský spolek pořádá velkou akci.
Tebe platí ženský spolek, abys vyšívala kozy a vagíny?
Jo. Dřív byly čepice, teď frčí trička.
Co je?
- Jsi zítra doma? - Proč?
- Cos udělala s babiččiným nábytkem? - Proč?
Budu se stěhovat. Ráda bych si vzala ten nábytek
- a hodí se mi tvý auto. - Stěhuješ se? To je skvělé.
Viděla jsem v Penny Seana a nic takového neříkal.
Nestěhuju se se Seanem. Odešla jsem.
- Byla tam s ním Maddy? - Ne. Byl tam na kole.
Jasně. Takže mi zítra pomůžeš?
S čím?
Se stěhováním.
Alex, vážně si myslím, že bys to neměla dělat.
Nemůžeš opustit hodného chlapa, když se snaží,
a Sean se snaží.
- Půjčíš mi to auto, mami, nebo ne? - Jasně, holčičko.
- Na co? - Prokristapána, zítra se stěhuju.
Krucifix, co to je za smrad?
Odpad. Nacpou se sem squatteři, nebo zůstanou vyhození
nájemníci, ale nemají vodu ani elektriku.
Navíc používají i záchody. Nechutný hajzlové.
- Budu zvracet. - Dýchej ústy.
Zatím to tady omrkni. Skočím pro vysavač a saponáty.
Kurva.
Hej! Ty nová, kde jseš?
Tady. Bylo tu nějaký dítě.
- Kdo tohle může udělat dítěti? - Je tu samej šmejd.
Rozdělíme si to.
Po mně se vše leskne, mám ložnice.
- Ty kuchyň a koupelnu. - Proč mám to nejhorší?
Jseš nová.
Ne, napsal mi to soukromě.
Ne, protože ta stará paní vypadá jako skřítek z Harryho Pottera.
Já vím.
Nikdo nehraje minigolf, je to gay! Vždyť říkám.
Já ti pak zavolám.
Jsi v pohodě?
Nezvládáš to teplo, děvče?
Tohle asi dělat nemůžu.
Tak to zabal. Řeknu to Yolandě.
Nemůžu.
Tak zůstaň. Každopádně se WC samo nevyčistí.
KULOVÝ
SOCIÁLNÍ VYŽÍRKA
NIKOHO NEZAJÍMÁ
POLIB SI PRDEL
BÍLEJ ODPAD
VYLIŽ SI A ROŇ SLZY
PROJEDEŠ TO
Do prdele, to snad ne!
Pardon! Mohla bych vystoupit?
No tak zapijeme tady toho taťku samoživitele?
Ježišikriste, jste fakt hodný…
Kde je sakra Maddy?
- Kurva. - Kde je Maddy?
- Alex Russellová. Konec srandy. - Tak mluv. Kde?
Jen klid. Je s mámou.
Proč máš vysavač?
- Jsi opilej? - Pracuju na tom.
- Byls celej den na kole? - No a?
Maddy je s mámou na gauči a sledujou Riskuj?
Ne, ne, ne. Koukaj na Kolo štěstí.
Přijde ti to vtipný?
Děláš si srandu? A když onemocní?
Co když si ublíží? Bude muset do nemocnice?
Máma ji tam vezme.
Ta, co strávila půl tvýho dětství na Oxykodonu?
Tomu říkáš péče o naši dceru? Mluv se mnou, Seane!
Máma nepije.
- Já to nechápu! - Co nechápeš?
Maddy je ještě batole.
Každou vteřinu života byla se mnou.
Nechápu, proč sis ji vzal, když s ní netrávíš čas.
- Uklidníš se? - Neuklidním.
- Dám si ještě rundu. - Blbost!
A jdu domů.
Měls čtyři rundy! Možná pět!
Alex, dám si pár drinků, protože si čistím hlavu, sakra.
Ano? Všem vykládáš, že nezvládám vztek.
- Ale ty nezvládáš vztek! - Tohle jsou mí zákazníci.
- Ty nezvládáš vztek. - Řekni mi to do očí.
Nezvládáš vztek a máš problémy s pitím
a nedostal bys opatrovnictví, kdyby to nezařídila máma.
Máma je tu proto, že mě opustila přítelkyně
a pak mi ukradla dítě
a pak ho skoro zabila při posraný autonehodě!
Je to nouzová situace.
Ty jseš nouzová situace.
A smrdíš jako prase.
- Promiňte. - V klidu, kámo. Pij.
- Ahoj. - Usnula?
Ano.
Můžu ji vidět?
Mám tě ráda.
Mám tě moc ráda.
- Díky, Doreen. - Čau.
Dnes chci mluvit o stabilitě.
A vššš!
- Vem si to. - Postavme si scénář.
Tohle je Chloe, čtyři roky.
Chloe žije doma se dvěma rodiči,
kteří ji milují, hodně.
A má stabilitu.
Má tři jídla denně,
svačinu ve správný čas, v sedm večerku
a každodenní péči, která jí dělá velmi dobře.
Ale řekněme, že se teď její rodiče náhle rozejdou.
Chloe se začne pohybovat mezi nimi sem a tam
a pocit domova, který měla…
Je pryč!
Chloeina šance, že bude mít emoční, psychické a studijní problémy
je o 55 procent vyšší, než byla předtím.
Až tak důležitá je stabilita.
Takže, maminky, co můžeme dělat?
Zkusíme zbavit Chloe zamračené tvářičky, ano?
Mám úžasnou novinku!
- Až ti ji řeknu, tak omdlíš. - Jasně.
Můžeme objet pár míst ve městě, než si vyzvednu klíče?
Jasně!
- Hádej, na koho jsem narazila. - Na koho?
- Na Feye! - Kdo je Fey?
Zlatíčko, to je geniální kurátor, znám ho už hromadu let.
Nevzpomínám si, odkud, ale asi žil v uměleckém komplexu v Maine.
Jak jsem tehdy našla na ulici peníze na letenku.
Říkám si: „Páni, to bude karma!“ Každopádně je tady.
- Kdo je tady? - Fey, ten kurátor, co byl v Maine.
Vede Hummingbird a já ho potkala.
Chci požádat o výživovou podporu pro sebe a dceru.
Tady je žádost a občanka.
A on povídá: „Paulo Langleyová, jsi to ty?“
Tak mu říkám, jestli si uvědomuje,
že mi Hummingbird nikdy nic nevystavoval.
Přišla jsem požádat o podporu na energie. Má žádost.
A on na to: „To si snad děláš legraci.“
Kdy mám nárok na příspěvek?
Vykládám mu o své nové sérii a on na to: „Přivez ji.“
- Díky. - Asi jsi mě neslyšela.
Mám svou vlastní výstavu.
Kdo?
Já.
Nabídli mi sólo výstavu v Hummingbirdu.
To je fakt skvělý. Úžasný, mami.
Jo a všechno perfektně vychází.
Protože má oblíbená bronzová skulptura je u Larryho.
Vezmeme ji cestou pro babiččin nábytek.
A pak ji hodíme s dalšíma věcma do galerie.
- Dnes ne. Dneska nemůžeme. - Jo!
Tu sochu unesou jen dva lidi.
Pomůžeš mi a já pomůžu tobě.
Jo, protože tak to dnes chodí, mami. Zdravím. Jste Luis?
Jsem Alex, moc mě těší. To je má matka, Paula.
Zdravím, Luisi.
Dobrý den. Tudy.
Můžeš toho nechat?
Berete na vědomí, že jde o nouzové ubytování.
Není to váš domov.
Berete na vědomí, že každý týden předložíte výplatní pásku.
Každou změnu v příjmu či podpoře na dítě je třeba ihned hlásit.
Berete na vědomí, že noční návštěvy nejsou povoleny.
Berete na vědomí, že lze požadovat náhodný test moči.
- Musím močit do kelímku? - Polovina rezidentů byli bezdomovci.
Druhá nedávno vyšla z vězení.
Proto máme přísné předpisy proti drogám a alkoholu.
Je to dům napůl cesty?
- Žijí tu lidi v podmínce? - Je tady všechno možné.
Jediné bydlení s podporou v okrese. Podepište tady a tady, ano?
Dejte nám chviličku.
Je to úžasný. Má to atmosféru.
Nemůžu vzít Maddy někam, kde bydlí trestanci.
Blbost.
Jen to musíme prozářit. Nic víc. Pomůžu ti.
Bude to v pořádku.
Seženeme nějaký kytky.
Zastavíme se u Larryho a vezmem mámin starej nábytek.
Řeknu Basilovi, ať mi sem hodí barvy.
Udělám nad Maddyinou postelí malbu s opicemi a slunečnicemi!
Prostě sem dostaneme slunce.
Bude to holčičí bejvák.
Neboj se.
Potřebuju, abys vyplnila ty formuláře, mami.
- Do 7 večer je musím odevzdat. - Maličkost.
Jeď pořád rovně, až bude prašná cesta.
Já vím. Vždyť jsem tudy jezdila, mami.
Vážně? Nevzpomínám si.
Larry mě učil řídit jeho Bronco.
Nebylas na střední, když jsme tu bydleli?
Ne. To jsem zrovna končila základku.
- Na střední jsme byli u Craiga. - Craig?
Jo. Bydlel u přehrady a měl doma fretku.
Craig. Kruci, ale stejně…
Larry byl hodnej chlap.
Pořád mě k sobě chtěl připoutat. Chudák.
Asi pro něj bude těžké se rozejít s tím obeliskem,
takže nech mluvit mě.
Víš, lidi jsou na umění dost závislí.
Taky musíme vzít babiččin nábytek, proto jsme přece tady.
Jo. Tak jak vypadám?
Nemám holky moc venku?
Vypadáš dobře.
Ale kruci!
- Dobrá práce, prcku. - Panebože! Co to je?
Za Wicketa se omlouvám. Takhle zdraví.
Ahoj, Larry.
To je Alex?
A kruci, tys teda vyrostla!
Ahoj, Larry.
Paulo, tobě to ale sekne!
- Už je to dávno. - Hezkej vnuk.
Wicket? Ne, to je můj syn.
Tvůj syn?
Jo, běhá tady kolem pár nových přírůstků. Jsou s mámou.
Tamhle!
Pozdrav, Petal!
Vypadá jako pěkná potvora.
Ale Paulo.
Takže vy, dámy, konečně chcete vrátit starý nábytek?
Je ve stodole.
Víš, Larry, bohužel si budu muset vzít i obelisk.
Co je obelisk?
Bronzová socha, kterou jsem ti udělala, když ti bylo 45.
Je to velká špičatá věc.
- Myslíš tu velkou sochu pinďoura? - Přesně tu.
Je to obelisk. Jde o starobylý symbol boha slunce Ra.
Jo. To mám taky ve stodole.
Ty ho máš ve stodole?
Je to má vážně důležitá raná práce.
Když se přistěhovala Petal, dělal jsem prostor.
Zajeď autem k vratům stodoly, ano?
Petal, to ani není jméno.
Má stará pálka na softball.
Mně řek, že už se nikdy neožení,
že už je příliš zahrabaný ve svých návycích.
Proč ti na tom záleží? Jste 10 let od sebe.
Nechápu, proč jsi naštvaná.
Kdyby se rozhodl porušit to blbý svatební pravidlo, byla bych to já.
- To jsou moje starý deníky. - Byla jsem z něj úplně paf.
Přestěhovala si ateliér do jeho domu.
I svou dceru.
- Je tak mladá. - Basil taky, mami.
To je paráda. Mami.
- Bože. - Já to našla.
- Nechápu, proč to nechal tady. - Vejde se to do auta?
- To péro je větší, než si pamatuju. - Jsi slepej?
Nic na tom nevypadá jako penis.
No tak, Alex. Chyť ho za koule. A já za žalud.
- Tohleto jsou koule? - Jo.
Díky za pomoc, mami.
Můžeme už jet?
- Jsi hrozně nezdvořilá. - Vážně?
Protože mi utíká čas při hledání lásky, Alex,
promarnila jsem ho na toho šaška.
Hele, mami,
odvezeme tvé umění do galerie.
Jsi pracující umělkyně.
Život je prima. A ty taky.
Máš pravdu.
Je to tak.
Zachráníme ten obelisk před filištíny
a odvezeme ho skvělým lidem.
Teď se rozluč s tím milým pánem,
který deset let schovával tvé věci.
Nasaď si podprdu, káčo.
Můžeš mi prosím vyplnit formulář?
Napiš, že jsem dobrá máma, že jsem spolehlivá
a hezky pečuju o Maddy.
Uveď příklad, podepiš a hotovo. Prosím, je to moc důležité.
Musím to do 7 večer dát soudu, jinak přijdu o Maddy.
Hej.
- Co chceš, abych řekla? - Že jsem dobrá máma.
Že se skvěle starám o Maddy.
Když přidáš, že mi Sean ubližuje, pomůže to.
Sean?
Emoční násilí je násilí.
Co to vůbec znamená? Jak můžeš emočně ublížit?
Kam na to lidi chodí?
Tak jo. Všimla sis, že jsme předtím byly v bance?
- Jo. - Všimla sis, co jsem tam dělala?
Něco s penězma.
Zařizovala jsem si účet, protože žádný nemám.
Sean mi sebral kartu, když jsem nezaplatila elektriku,
že prý bude peníze řešit on.
Zlato, Sean to s penězi umí a tobě to jde jako mně, mizerně.
Anebo jsem byla dva roky zavřená v přívěsu bez přístupu k penězům,
což je finanční zneužívání, forma emočního násilí.
Kam na ty blbosti chodíš? V tom kurzu?
Ne, to mám z toho azylovýho domu, mami.
Proto nechodím k doktorovi,
protože jak usoudíš, že něco není v pořádku, a začneš do toho šťourat,
hned něco najdeš.
Neuvěřitelně zmatenej úhel pohledu.
Hele, pomáhám ti se stěhováním. Vyplním ti formulář.
Já tě tady jasně podporuju,
ale můžu ti říct 450 věcí, co mi chlapi provedli
a jsou horší než shánění peněz?
Jo, můžu!
Tvůj podělanej táta mi házel klacky pod nohy, protože jsem chtěla
být víc než nudná maloměšťačka.
- Ale tys byla náladová, řekla bych. - Mám temperament.
- Ten chlap znal jen depresi. - Jasně, matko.
Feyi, tady Paula!
Stačí říct a dostaneš to, příteli!
- Zlatíčko, dej to tamhle! - Stačí říct?
- Může doprostřed. - Čeho?
Mé výstavy! Zbytek věcí mám venku v autě.
Pár vzrušujících kousků, fakt intelektuálských.
Deset obrazů, čtyři sochy, pár kombinovaných médií. Kruci.
Já řekla médií. Chtěla jsem říct kombinace kovů, ale média umím taky.
- Mám pár… - Hej, mami.
Jen potřebujeme očistit tu zeď…
- Mami. - … a otočit obelisk k severu,
- protože nechceme žádné stíny. - Mami.
- Zlato, nevidíš, že mluvím? - Vidím.
Ale on se ti snaží něco říct. Něco je špatně.
Zlato, Feyi, promiň.
- Co je to? - Asi jsme si nerozuměli.
Nenabídl jsem ti výstavu.
Říkals, že si má práce zaslouží širší obecenstvo
a že bych se měla předvést.
Myslel jsem to
obecně, třeba budoucí výstavu se skupinou místních umělců.
Nemyslel jsem teď.
Říkals, že si rveš vlasy, protože sis
nevzal jednu z mých bronzových skulptur, když jsi mohl.
To lidi říkají ze zdvořilosti.
Prosím tě, já…
Já se moc omlouvám, Paulo. Víš, že jsem tvůj fanda.
Co by bylo tohle město bez tebe a tvých pizz?
Naprosto chápu.
Díky za tvůj zájem o mou práci.
Budu v autě.
- Myslíte, že bych to tu mohla nechat? - Rozhodně ne.
Když mluvil o skupině místních umělců, znělo to upřímně.
Byla bys za hvězdu.
A vrátil se nám obelisk, mami.
Basil sem jede. Veze ti kalhoty.
Můžeš udělat nástěnnou malbu pro Maddy se slunečnicemi a motýlky.
To tě rozveselí.
Ty jseš ale fakt drzá osoba.
Nemusíme se bavit, Bazalko.
Nemusíš tomu, kdo ti pomáhá, ani děkovat.
Řekla jsem dík, když jsi přijel, a to myslím vážně. Díky.
- Oba víme, že to byl sarkasmus. - Jasně.
Cos vlastně řekla mámě? Proč je v takovém stavu?
Je rozhozená kvůli výstavě.
- Počkej, ona měla výstavu? - Rozhodně neměla.
Jsem zmaten.
Basile, nebudeš s mámou dost dlouho na to, abych ti to vysvětlila.
Já ti něco řeknu, Alex.
Já a tvá matka se milujeme.
Za tři měsíce jsi pryč, akorát ti zamávám.
To je teda fakt sprosťárna, navíc od někoho,
kdo se živí čištěním hajzlů.
Sprosťárna? Tohle se říká v tý falešný Austrálii?
- Hej, Paulo! Tvá dcera je drzá. - Mám geniální nápad.
Co si takhle třeba dát karbanátek a pivo, hm?
Jo.
- Ještě jednou díky za pomoc. - To teda jo.
Pojď si dát karbanátek a pivo s námi. Celý den jsi nejedla.
Mám vážně moc práce.
Ale zlatíčko, já ti musím vyplnit ten formulář. To můžu tam.
- Tak jo. - Kašli na Hummingbird.
Proč se to jmenuje Hummingbird? Kolibřík? Pitomost.
Už nikdy tam nejdu na vernisáž.
Ani za sýr zdarma.
Trvalo mi celý život, než se ze mě stala umělkyně, kterou teď jsem.
Lásko, jsi inspirace.
Vidíš?
Basil si mě váží. Váží si mého času.
Ne jako Larry.
- Jaký Larry? - Co je s tímhle městem?
Chtějí mě natlačit do průměrnosti.
Ano. Hej. Je čas vypadnout.
- Musíme jít. - Dáme ještě rundu…
Ne, musím být do 7 v soudní kanceláři.
Fajn.
Zaplatíme. Pane vrchní! Mohla by dostat účet?
- Proč bych měla platit já? - Ty platíš.
Pomohli jsme ti stěhovat, můžeš nám zaplatit pár karbanátků.
Vy jste mě pozvali, vy máte platit.
- Zlato, můžem to vzít z mé kreditky. - Ne, ne, ne.
Jde o princip. Je před zavíračkou, mají slevu.
Je to 36,85!
To můžeš zaplatit.
- Nebo ne? - Ne, nemůžu.
Teď jsi dostala práci, Alex.
Stěhovali jste mě do ubytovny pro bezdomovce.
Dobře, ty zaplatíš za karbanátky a my zaplatíme pivo!
- To je fér. - Nemůžu zaplatit nic.
- Mám do výplaty přesně šest dolarů. - Šest dolarů.
To ti na tvůj karbanátek stačí.
- Neuvěřitelné. - To není moc ohleduplné, Alex.
Ne.
Tak jo.
Potřebuju ten formulář.
Do pytle.
- Kdy to má být? - Teď, mami. Potřebuju ho teď.
Napíšu tam „nepoužitelná“, jsi nepoužitelná.
Nemůžeš potvrdit můj charakter, nekoupíš mi ani
karbanátek v nejhorším týdnu mého života.
Jsi ta nejmizernější matka.
Nejsem nejmizernější.
Nikdy mi tě nesebrali.
MODELOVÉ CHOVÁNÍ
Vím, co si myslíte. Že budeme chodit po mole.
Modelový není od slova modelka.
Dnes hovoříme o tom, co učíte své dítě vlastním chováním,
jak jste mu vzorem.
Možná to zní jako klišé, ale činy jsou víc než slova.
Vaše děti vidí, jak zvládáte stres, jak se chováte k druhým.
Tyhle informace do sebe nasáknou jako houba.
Děti se řídí vaším příkladem.
Když děti opustí lůno, neví, co je to násilí a neslušnost.
To se naučí od vás.
Zkusme si nějaký scénář.
ETHAN ZAVOLEJ CO NEJDŘÍV! DŮLEŽITÉ!
- Co je, Ethane? - Ahoj, Sean s tebou není?
Ne, není. Proč?
- Tak fajn. - Je v práci?
No, neobjevil se. Ale nic. Vezmu to za něj.
Jenže když nepřijde na noční, dostane padáka.
- V kolik tam měl být? - V 11, na otvíračku.
Možná zaspal a vybil se mu mobil. Natáhli jsme to.
Volals jeho mámě, aby ho vzbudila?
Ano. Není tam.
Jasně, ahoj.
- Ano? - Ahoj, je s tebou Maddy?
Ano, je tady. Je v pořádku.
Zrovna svačíme.
- Jistě, kde je Sean? - Asi v práci.
Blbost. Přišel včera večer domů?
- To je věc mého syna. - Že je Sean přes noc mimo je normální,
ale druhý den se objeví v práci, něco se stalo.
Kdy se ti ozval naposledy?
- Předevčírem. - Může Maddy ještě být s tebou?
- Jo, jasně. - Tak jo.
- Ahoj. Jasmine! - Jo?
Já vyskočím tady. To mi stačí.
Co tady děláš, opíjíš se o samotě, Seane?
Schovávám se.
Běž pryč.
Můžeš vstát?
Jsem v pohodě. Ale až ten kokain vyprchá, je ze mě troska.
No tak, dej mi klíčky. Dělej. Odvezu tě domů.
- Nejsem moje máma. - Tak se tak přestaň chovat!
Víš, proč je na tomhle břehu tolik mořského skla?
Byla to skládka.
Kdysi dávno.
Za čas moře promění odpadky v poklad.
Proč už mě nemáš ráda?
Najal sis právníka a soudkyni, aby mi vzali dítě.
Ne, ještě předtím. Přestalas mě mít ráda už dávno.
Proč?
Mám tě dost ráda na to, abych tě zvedla.
Proč?
Protože jsi Maddyin táta.
Je to jediný důvod?
Bývala přece sranda.
Užívali jsme si to.
Chodívali jsme sem a smáli se.
A šukali.
A teď jako bys říkala…
- „Jsi odpornej šmejd, Seane.“ - Pořád nemůže být legrace.
Maddy je hodně velká odpovědnost.
Jsem mořský sklo.
Nejsem odpad.
Jen mi dej čas.
Nejsem…
Tak jo, vypadnem odsud. Pojď.
Udělejte víc pokladů, vlny!
Budu chvilku zvracet. Sejdeme se u auta.
Jen se musí vyspat.
Maddy spí?
- Můžu jí dát pusu na čelo? - Jo, jen běž.
Jako jeho táta.
Pták, co nikdy nelítal.
Kde máte osvědčení o ukončení? Z rodičovského kurzu?
- Žádné jsme nedostali. - Ale ano.
Gary ho dává na konci každého kurzu.
Šla jsem ven telefonovat.
Prohlášení svědka o charakteru?
Snažila jsem se. Nesehnala.
Je to hodně špatné?
Soud tyhle věci rád vidí, takže moc dobré to není.
Ale běžte tam a přesvědčte je, že jste vyrovnaná a postaráte se o Maddy.
Hej, můžu s tebou chvilku mluvit?
Jo.
Ahoj.
Teď jsem byl na skupině.
Ten včerejšek mě mrzí.
- Díky za… - Jasně.
Takže já celý to ex parte, nebo co to je, pouštím.
Nechci plný opatrovnictví.
Teda ano, ale nemůžu mít Maddy nonstop a zůstat střízlivej.
Nechci, aby moje máma bydlela se mnou a vytáčela mě.
A… Maddy se po tobě stýská.
Vážně?
Pořád jen: „Mami, mami, mami. Kde je maminka? Kde je?“
A já na to: „Copak já vím?“
Ale jestli do toho půjdeme, je to střídavá péče.
- Takže je i moje. - Jo.
Ano. Fajn. Vymyslíme to.
A jestli s ní uvnitř zlikviduješ další auto, jdeme k soudu.
Tak jo. Totéž ty, jestli se zase opiješ, když se o ni budeš starat.
Tak platí.
Za jak dlouho ji budu mít zpátky?
To je nový mámin a Maddyin dům.
To je nový oblíbený mámin a Maddyin strom.
A to je mámin a Maddyin kamarád Luis.
Chceš pozdravit Luise? Ahoj.
Byla tu vaše máma. Pustil jsem ji dál. Naposledy.
- Jistě. Pořád tam je? - Ne. Zase odešla.
Díky. Omlouvám se.
A tady jsou máminy a Maddyiny nové schody.
A tohle je mámin a Maddyin nový byt.
Mámina a Maddyina nová kuchyně.
Maddyin nový pokoj.
Koukni, co udělala.
Není to krása? Byla tu babča a tohle ti namalovala.
Podívej, jakého udělala motýlka. Dáš té opičí ruce pusinku?
Bože, to je krása.
Jo.
Překlad titulků: Petr Miklica