EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Vær så god, lille frøken.
Sirup.
-Jeg har noe enda bedre enn sirup. -Hva?
Liksom-sirup.
-Her. -Vil Schmariel ha liksom-sirup?
Vær så god, Schmariel.
Har hun fått nok? Jeg måtte si stopp. Det var mye sirup.
Hvilken pysj vil du ha med til pappa? Den med regnbuer?
-Eller enhjørningene? -Regnbuer.
Sånn. Så enkelt. Bra valgt. Gleder du deg til thanksgiving hos pappa?
-Hva er det? -Det er en komplisert dag.
Jeg kan fortelle deg mer når du blir eldre.
Men du skal til pappa,
og du skal spise masse mat og tenke på alt du er takknemlig for.
Jeg skal ikke være der, men du kommer til å kose deg.
Mamma har mange hus å vaske.
Mange vil ha husene vasket før thanksgiving.
Hvordan går det med pannekakene?
-Se på den jeg spiste. -Du.
Du må spise litt pannekaker.
På tide å spise pannekaker, unge dame.
Hvis du spiser de to siste bitene,
så skal vi to ut på en stor overraskelse.
Lover du? Spis opp, da.
Kom igjen.
Mål!
Et øyeblikk. Vi må hente posten, ok?
MATSTØTTE
-Gjett hva jeg har fått. -Hva?
Mat. Dette blir en bra dag. Jeg kjenner det på meg.
Der er hun.
Den er et vrak, men den er trygg. Bestefar hadde den i 30 år.
Hvis noen kjører på deg, går det utover dem.
Er du sikker på dette?
Ja, den står bare i garasjen. Du gjør meg en tjeneste.
-Den må kjøres, ellers dør batteriet. -Ok. Takk.
Hva synes du om overraskelsen?
-Blå. -Synes du den er blå?
Vi har tatt bussen, så dette blir et nytt liv.
Jeg er så gira. Jeg kysser bilen din.
-Det går fint. Den er nyvasket. -Takk igjen for bilsetet.
Ja, Brady er for stor for det, så tenkte det passet Maddy.
Hva er det?
-Jeg skal snart kjøpe min egen. -Behold den så lenge du trenger.
Maddy, har du planer til kalkundagen?
-Pappa. -Ok. Så fint.
-Skal begge to hjem til pappa, eller? -Nei, bare Maddy.
Hvis du trenger et sted å feire,
så lager foreldrene mine et gigamåltid, du må gjerne komme.
-Takk for tilbudet, men jeg må jobbe. -Må du jobbe på thanksgiving?
Jeg jobber så mye jeg kan når ikke jeg har henne.
Ok.
Kanskje du en dag kan vrake denne hjem til meg.
Bilen, fordi jeg kalte den et vrak før.
Jeg prøvde vel å invitere deg med ut.
Men…
Nei, jeg… Huff. Jeg vil ikke ta bilen om den kommer med betingelser.
Nei, det var ikke det jeg mente.
-Jeg kan bare ikke date nå. -Ok, jeg skjønner.
-Jeg setter virkelig pris på dette. -Ingen problem. Du trenger nøklene.
Så…
-Takk, Nate. -Ja, ikke noe problem.
Jeg mener det.
-Når som helst. -Ok.
MATSTØTTE 67,50 DOLLAR PER UKE
-Hvordan smaker blåbærene? -Godt.
-Hei sann. Papir eller plast? -Papir, takk.
Og jeg skal bruke en av disse i dag.
Send hjelp til fattigkassa. Hjelp til fattigkassa.
Jeg tror jeg venter med disse.
Det blir 67,45.
Dra det som vanlig og bruk PIN-koden fra brevet.
Takk.
-Papir eller plast? -Plast er greit.
Hva sier du til å gjøre noe supergøy i vår splitter nye bil?
Gå!
Jeg tror du jukset!
Du skal til pappa i to dager,
og du skal oppføre deg superbra, så kommer mamma og henter deg.
Høres det greit ut? Å feire thanksgiving der?
Hei. Der er jenta mi. Hei, vennen.
Takk for at du kom hit.
-Husket du å pakke mat denne gangen? -Det er meningen at vi skal dele på det.
Greit. Ok. Er du klar for litt moro, Maddy?
-Og hun har ikke sovet ennå. -Ok. Flott. Mamma leverer deg grinete.
-Hun kan sove i bilen din. -Det er ikke det samme.
Hva er det med deg?
Jeg er trøtt. Jeg jobbet sent.
Jeg måtte stå opp tidlig for å rekke fergen på grunn av deg.
-Du er fyllesyk. -Nei, det er jeg ikke. Jeg har slutta.
-Ennå? -Ennå.
Jeg får snart hvitt merke. Det føles bra.
Jeg liker å være edru. Å slippe å alltid være dårlig.
-Jeg ser det nå, du ser bra ut. -Ja, jeg vet det.
-Så Maddy skal være hos deg i morgen? -Jepp. Skal du til mora di?
Hun har stukket av. Du vet hvordan hun er.
-Men det går bra. Ikke syns synd på meg. -Jeg gjør ikke det.
Glad i deg.
Kos deg, ok?
Du kan komme til oss i morgen. Det blir ikke noe stress.
-Takk, men det går fint. Kos dere. -Vi spurte iallfall, sant, Mad?
Greit. Si ha det til mamma.
Jeg er så glad i deg! Ha det!
Potetsekk!
Ha det! Ha det, mamma!
Jeg gadd ikke å vaske bilen.
Den ene fordelen med alt regnet her er jo gratis bilvask.
Vet du hva som også er gratis? Smerte og lidelse.
Det pleide mamma å si.
Bare vask rundt disse eskene. Vi skal gi dem til senteret for hjemløse.
De samler inn mat, så jeg gir vekk det gamle i skapet.
Jeg går for å handle. Ha en fin thanksgiving!
Du også!
Det er en meningsløs grønnsak.
Bare husk å lage noe vegansk til Daniel.
Jeg må legge på nå, Sarah. Kjør forsiktig.
Jeg blir gal av søsteren din.
Når skal Bennett hentes?
Jeg vet bare at jeg skal møte dere hos moren din.
Hei.
Dette er Alex. Vaskehjelpen.
-Er det lov å si det? -Ja visst.
-Hei, jeg heter James. -Hei.
-Mye å gjøre? -Ja, veldig.
Regina, du vet at vi har sju paier?
Trenger vi virkelig sju? Du spiser dem jo ikke.
De er til å se på, ikke til å spise.
Vi kan servere dem etter vi sier det. Feire litt.
Kan du sette dem i bilen? Takk.
Beklager, de ba meg komme kl. 15. Jeg visste ikke at dere var her.
Ja, vi er sent ute.
Jeg setter pris på at jeg fikk komme tilbake.
-Etter det med Mr. Darcy. -Jeg liker ikke måten de andre vasker på.
Ok. Vi drar.
Kan jeg få WiFi-passordet?
Jeg har ikke dekning og må være tilgjengelig for datteren min.
Datteren din, ja.
Så du fikk henne tilbake?
Delt omsorg, ja. Hun er hos faren nå.
Takk.
-Står det 5 eller S? -S.
Beklager rotet, men jeg har bakt siden daggry.
Men vi har fortsatt visninger, så vask nøye.
Selvsagt.
Sist jeg var her, så jeg at fugene på gjestebadet oppe
trenger en skikkelig vask, men klor lukter jo så sterkt.
Jeg kan komme i morgen mens dere ennå er vekke.
På selve thanksgiving?
Ja, jeg trenger pengene og har ikke planer.
-Koster det ekstra? Det blir vel overtid? -Nei, jeg skal ikke ta ekstra betalt.
Da kan du det.
Kom, Mr. Darcy.
Jeg tar ham med meg.
Takk for den, Mr. Darcy.
Hell eddik på fugemassen og la det trekke inn litt,
så fyller du på med natron så det blir en grov masse.
Se, skitten løsner.
EN HUSHJELPS BEKJENNELSER
EN VASKEHJELPS BEKJENNELSER
FORNAVNET MITT ER ALEX
PRØVER BARE Å FÅ MEG LITT VELDIG ANONYM SEX.
LYST Å KNULLE?
MENNESKE SØKER MENNESKE.
Liker du skjegget?
Det er niesen min. Vil du knulle?
Dette er slangen min.
Lagde middag for to. Spiste begges.
Edru og singel far.
Legg igjen beskjed etter pipetonen.
Hei, mamma. Jeg ringer fordi det er thanksgiving.
Men ja, vi snakkes senere. Glad i deg, ha det.
Hva? Så kult! Hva likte du best i toget?
-Julenissen. -Så du julenissen?
Kjære vene!
Hei, få snakke med mamma.
-Hei, vi må dra. -Nei, jeg ringte nettopp.
Jeg vet det. Si: "God thanksgiving, mamma."
God thanksgiving, mamma.
Glad i deg, Maddy. Kjempe…
God thanksgiving. Jeg skal fylle deg opp.
Jeg er takknemlig for den rumpa.
Vil du suge på skjegget mitt?
Hva skjer, kalkun?
La oss bare glemme at jeg sa det.
Hvordan går urinnvånerdagen?
Det føles som en vanlig dag. Hva med deg?
Familien min gjør meg gal.
Jeg skal være her i to dager, men vurderer å dra allerede.
-Hva med deg? -Det samme.
Det står på profilen din at du går på NYU og at du er halvt fransk.
Oui. J'ai grandi à Avignon.
Og jeg går på NYU. På et masterstudium i film.
Jeg går tredjeåret på Montana College of Fine Arts.
Og jeg studerer til å bli forfatter.
Forfatter.
Vil du spille et spill?
Jeg er med på å spille hva enn du vil. Eller spille på deg.
Eller ved siden av deg, eller hva enn du vil.
Skal vi leke "møtes på ekte"?
Hvor skal vi møtes?
Vi kan møtes her…
Hjemme hos meg.
-Hei. -Hei.
-Vil du…? -Jeg tok med et gresskar.
Jeg vet ikke om det er spiselig.
Takk. Kom inn.
Bor foreldrene dine her?
Ja. Pappa og stemor.
Det er litt mye, jeg vet det. De er på Bermuda nå.
Forhåpentligvis ikke i triangelet.
Nei, på ferieområdet, tror jeg.
Beklager, jeg er veldig nervøs. Selv neglene mine svetter.
Du er så pen.
Hei. Jeg heter Wayne.
-Alex. -Forfatteren.
Ja.
Du lukter godt. Jeg luktet deg nå. Ikke med vilje.
-Vil du ha en drink? -Veldig gjerne.
Vil du gi meg en omvisning?
Jeg tror du skjønner det. Dette er kjøkkenet.
Ja. Rent.
Vaskehjelpen vår er veldig flink.
Så hva synes du om Missoula?
Jeg liker det. Lærere er veldig flinke. Jeg vil bare skrive.
Vet du hvem som har bra forfatterstudium? The New School.
-Har du vurdert New York? -Det er dyrt.
-Kan ikke faren din hjelpe deg? -Jeg tar ikke penger fra ham.
Han skilte seg fra moren min da jeg var seks, ble nyfrelst
og stiftet en ny familie som jeg ikke er en del av.
Hva med moren din? Står du henne nær?
Hun er bipolar uten medisiner, så nei.
Huff, beklager. Nå føler jeg meg slem.
Det verste med foreldrene mine er at de sender for mange e-poster.
-Betaler foreldrene dine for skolen? -Nei, bare leiligheten min.
-De kjøpte den som en investering. -De ga deg en leilighet på Manhattan?
Ja.
Men jeg liker ikke å ta imot penger fra dem.
Å være med dem gjør meg ensom.
Vi treffes to ganger i året og sitter bare på hver vår mobil
og venter på at dagen skal ta slutt.
Hva med deg? Hvor var du i dag?
De siste årene har jeg feiret med kjæresten min.
Han har en niese som kommer på besøk.
Det er vanligvis bare oss tre. Men vi slo opp.
Det er min første høytid uten dem.
-Jeg er lei for det. -Ikke vær det. Det var dette jeg ville.
-Så hva skriver du om? -Hva lager du filmer om?
Nei, vi er ferdige med meg. Si hva du skriver på nå.
Det er så nytt at jeg vet ikke helt hva jeg skal si.
-Det handler om en kvinne. -Jeg elsker kvinnelige hovedpersoner.
Hun bor i et stort, vakkert hus.
Sånne som er på forsiden av blader.
Hun har personlig trener og økonomisk rådgiver.
Og pensjonskonto.
Hun har vært på Louvre flere ganger.
Hun bruker hele lørdager på å ta hot-stone massasjer.
Og å lese førsteutgavene sine.
Hun har en kasjmirgenser som kjennes ut…
…som hun blir klemt av tusen lam.
Hun våkner hver morgen til en nydelig havutsikt.
Som om den bare er hennes.
Fin detalj.
Hun har god tid.
Ingen lange køer å stå i. Ingen stemplingsur.
Hun har tid til å bake syv paier fra bunnen av, hvis hun vil.
Hva er konflikten?
Det er ingen.
-Folk med penger har alt. -Det er jo ikke sant.
Jeg har en Peloton, og jeg har det elendig.
-Har du en Peloton? -Ser det sånn ut?
-Det ser ut som du bruker den som stol. -Au, da.
Faen.
-Hva? -Faen!
-Du må gå. -Hva?
Ta på deg jakken. Stemoren min hater å ha fremmede i huset.
-Kom igjen. -Ok, ok.
-Herlighet. -Gå den veien.
-Kan vi treffes før jeg…? -Nei. Gå!
Jeg beklager. Jeg skulle til å dra.
Jeg vasket flisene.
Vil du ha et glass til?
-Jeg er så lei for det. -Ikke vær det.
Hva med litt pai? Vil du ha pai?
Nei.
Hvordan gikk høytiden for deg?
Fint. Jeg vasket.
Vi bruker dette bordet kanskje én gang i året.
Åtte tusen. Jeg betalte. Jeg betalte for alt i dette huset.
Men jeg jobber så mye at jeg ikke har tid til å sitte her.
Det var viktig for meg å fortsette å jobbe.
Jeg var allerede sjef da jeg traff James. Venninnene mine sa: "Slutt! Nyt livet."
Han ville også at jeg skulle slutte.
Jeg sa: "Kommer ikke på tale."
Jeg ville ha selvrespekt. Jeg ville at han skulle respektere meg.
Det er menneskene du tror du kjenner du må passe deg for.
Fordi du kjenner dem egentlig ikke.
Du kjenner den versjonen som du forteller deg selv om dem.
Så du orker å stå opp om morgenen.
De siste årene har det hendt at jeg ser bort på mannen min…
Han bare sitter der.
Og han er så vakker.
Det er urettferdig.
Kanskje det er sånn Alzheimer føles.
Han er kjent, men han er fremmed.
Og jeg vet at jeg elsker ham. Men jeg gjenkjenner ham ikke.
Jeg vil bare at det vesenet skal komme seg til helvete ut av huset mitt.
Jeg vil ha den ekte ham tilbake.
Vil du vite hva som er morsomt?
Han forlot kona fordi jeg var ung.
Han hadde ikke noe bra forhold til barna og ville prøve på nytt.
Men uten at jeg visste det, hadde jeg visna, gamle egg.
Du ble sikkert gravid uten å prøve.
Skal jeg svare?
Ja da. Svar.
Jeg ble lett gravid.
-Men har slitt ræva av meg for alt annet. -Det har du nok.
La meg tenke, etter fem år og seks runder med prøverør,
hvor en graviditet varte i ni uker og vi hørte hjerteslag, det var spennende.
Etter alt det, kom meditasjonsturene,
og til og med en tur til Mexico for en Maya-massasje av livmoren min.
Tre hundre tusen dollar senere…
…og nå…
…er det en kvinne i Oregon som heter Joanna…
…som er fem måneder på vei med sønnen vår. Sønnen min.
I den mildeste forstand, fordi vi brukte et donoregg.
Tre kvinner måtte til for å lage dette barnet.
En med egg, en med livmor og en med penger.
Meg.
Men hun sender meg bilder.
Jeg vet ikke engang hva det er. Hva er det?
Jeg tror det er foten.
Så hvorfor føler jeg ikke noe?
Å være mor er mye forskjellig.
Jeg forstår at enkelte kvinner kan godta
at barnet er deres, samme hva.
Og jeg trodde virkelig at det var meg.
Men etter så mye tid og penger,
når jeg ser på det … så føler jeg ikke kjærlighet.
Jeg føler meg ikke elsket.
Jeg føler meg bare desperat.
-Jeg forventet ikke å gjøre dette alene. -Alene?
James vil skilles.
Så trist.
Han sa det på vei til middagen.
Det må jo være en eller annen drittsekk-rekord.
Jeg visste jo at det kom.
Etter hver spontanabort ble han mer og mer fjern.
Hva er det jeg gjør?
-For fugemassen. -Nei. Nei.
Det skinner her inne, Alex.
Ikke la noen utnytte deg.
Få deg til å føle deg mindreverdig for den harde jobben du gjør.
Jobb. Det er det eneste du kan stole på.
Alt annet er skjørt. Ok?
Ok.
-Ta paiene også. -Nei.
Vær så snill.
-Kan jeg se et bilde av datteren din? -Selvsagt.
-Hvor gammel er hun? -Hun er nesten tre.
Og du gjør det alene?
Liker du å være mor?
Jeg lever for datteren min.
Du kan gå. Lukk porten etter deg.
Ok.
En vaskehjelps bekjennelser.
Folk har rare ting i skuffene sine. Og jeg kunne ramset dem opp her.
Men i stedet sier jeg dette:
Å vaske folks hus betyr
at jeg tørker støv av skjenker som kunne dekket skolepengene mine.
Jeg vasker tregulv dyre nok til å betale for et hus.
Det er vanskelig å ikke få lyst på tingene og livene deres.
"Lyst på" er for svakt. Begjære.
Det er vanskelig å ikke begjære de livene, for alt ser så enkelt ut, så behagelig.
Kokosvannet, bokhyllene, evighetsbassengene, den iskalde vinen.
Men sannheten er,
selv om de bor i et drømmehus
med marmorerte bad og utsikt mot havet fra gulv til tak,
er livene deres tomme.
Kanskje alle walk-in-garderobene bare er gjemmesteder.
Kanskje alt det glasset bare viser deg din egen ensomhet.
Kanskje du mister deg selv i et så stort hus.
Når jeg tenker på huset jeg drømmer om for oss,
er det ikke stort og fullt av ting.
Vi har hver vår seng, et sted jeg kan skrive.
Kanskje en hage til en stor hund en dag.
Men vårt sted er et hjem fordi vi elsker hverandre der.
HEI! KAN VI TREFFES IGJEN?
JEG LØY FOR DEG. JEG HAR EN DATTER, OG JEG LEVER AV Å VASKE HUS.
-Si: "Hei, mamma." -Hva? Hei!
-Hvordan gikk kalkundagen? -Fint. Hun likte ikke tranebærsyltetøy.
Jeg har savnet deg.
Vi savnet deg også. Jeg tenkte kanskje du ville stoppe innom.
Jeg vil ikke forvirre henne om hvor mamma bor.
-Har hun spist? -Ja, eggerøre.
Takk.
-Hvordan gikk din ensomme feiring? -Ganske fint, faktisk.
-Jeg så deg på Tinder. -Jeg så deg på Tinder.
-Henter du henne på fredag? -Ja. Den er god.
Ok. Takk.
Gi pappa et stort kyss.
Vi ses på fredag. Ha det, Maddy! Ha det, Mad Dog!
-Takk. -Kos dere.
Gjett hva? Liker du pai? Er du sikker?
Da har jeg gode nyheter. Jeg har sju paier hjemme.
-Sju? -Sju store paier.
Ok, vennen, da var vi i gang.
Tekst: Lise McKay