СЕРІАЛ NETFLIX
«Цінна прислуга»!
«Цінна прислуга»! Агов!
Авжеж, я на роботі. Я прийшла вчасно.
Що це за дівчина?
Алекс. Ардмор 3450.
Не кіпішуй, зараз перевірю.
Ага. Вона забула, що ми приїдемо. Таке буває.
І вона заплатить мені за сьогодні?
З чого це? Її дім не прибирали.
І не думай повернути мій порохотяг в такому стані.
Йоландо, я не можу і сьогодні бути без роботи. Не можу.
Поїздка не безкоштовна.
Я заплатила за пальне та за садок.
-Що з витратами? -Не махай на мене цицьками.
Зараз гляну, що в мене є.
Гаразд.
Гластонбері, 19, 12:00.
Це робота Каталіни, але вона ледаща срака.
Чудово.
Чекай. Ні.
Там роботи на п'ять годин. В тебе буде більше 30 годин.
То хай буде.
-Ні, ти знаєш правила. -Я маю уточнити.
Ти не даєш переробляти більше 30, але якщо клієнт
нас кидає, ти не компенсуєш наші витрати?
Пробач. Такі правила.
Йоландо, це повне лайно! Я приїхала на роботу, давай роботу!
Дякую, що подзвонила, мамцю.
Гей, чим можу допомогти?
Вітаю, пані, бачу ви йдете, тому скажу супершвидко.
Ви користуєтеся «Цінною прислугою», так?
Так, вони мають бути по обіді. А що?
Мене звати Алекс, я можу прибрати ваш дім за них.
-Ага, ні, дякую. -Я зроблю це за десятку на годину.
-В чому зачіпка? -Ні в чому.
У вас буде чистіший будинок за дешевше,
а в мене — готівка.
Подзвоніть туди та скасуйте замовлення, і я почну.
-Гаразд. -Дякую.
Власники на Гластонбері, 19 — пара у шлюбі,
які живуть повністю окремими життями.
Їхня їжа лежить окремо.
Їхня постіль — окремо.
Окреме взуття.
Окремі стільці.
Навіть спальні окремі.
З окремими секс-шухлядами.
В нього купа порно-журналів з бритими вагінами та штучними цицьками.
В неї романтичні романи про ковбоїв.
Ковбоїв без сорочки.
Без сорочки на коні, без сорочки під зливою, біля кактуса.
Цей шлюб — перемир'я між двома воюючими сторонами.
Кожна ховається у своїх стінах. Кожна мріє про когось іншого.
$50,00
ЧОБОТИ ДЛЯ МЕДДІ
$35,01
ТАМПОНИ
$26,01
САДОК
ЧАСТИНА СПЛАТИ ПЕДІАТРУ
ТЕЛЕФОН — ЇЖА
Гей. Не треба стукати.
Гаразд.
Хочеш кави? Щойно заварив.
-Я швидко. -Гаразд.
Що шукаєш?
Мати дала мені папку з документами з її іпотеки та ще банківські папери.
Нащо вони тобі? Щось не так з будинком мами?
Так. Там мешканці, які платять Базілу,
а я не можу їх вигнати без доказу, що дім її.
-Можу допомогти? -Хочеш допомогти, Шоне?
Так. Хочу. І… Пробач.
Я не знаю, скільки ще я маю вибачатися.
Я втратила через тебе квартиру.
Знаю.
Я зірвався. Гаразд? Буває.
-Я картав себе через це того дня. -Того дня я стала безпритульною.
-І цього разу з мамою разом. -Я казав серйозно.
Бери трейлер, я спатиму в автівці.
Я ніколи тут більше не житиму.
Алекс, зупинись на хвилинку.
Ми можемо поговорити?
Я надривалася, аби дістати адресу на Фішер-Айленд,
аби Медді пішла туди до садку.
Ми ледь не втратили все через тебе.
Певен, Нейт з радістю записав свою адресу в ту форму.
-Ага. -Я не хочу, щоб вона з ним жила.
-Це її лише збентежить. -Що, гарне ставлення до неї?
Це ти хотіла, щоб я був тверезим. Ось він я, тверезий!
Я довбанута людина та приємного буде мало,
але я роблю це для тебе та Медді.
-Не треба було мені вламуватися… -Роби це для Медді.
…в той будинок, але я шукав тебе.
-Ага. -Алекс!
-Я не можу без тебе. -Припини. Просто припини!
Гаразд? Інакше який сенс?
Ти — єдина людина, яка справді знає мене, який я є.
Гаразд? Тому між нами є зв'язок!
Алекс!
-Між нами зв'язок. -Припини.
-Я їду. -Ми однаково зламані.
Ми — родина!
Гаразд, мамо, давай.
Хвилинку. Від цих офісів мені зле.
Не треба.
Як моя донька стала такою нудною?
Просто магістр з нудності.
-Таких не буває. -Як знала, так і сказала.
Це меню китайського ресторану.
Пробачте.
Це лабораторні результати.
Аналіз сечі.
Ти ж сказала, там твої банківські папери.
Думаю, це не та папка.
Лист з прийняття до коледжу Монтани.
-Ти зберегла цей лист? -Я ж твоя мати.
Ти була б першою Ленглі, яка пішла до коледжу.
МИ ДУЖЕ ВАМ РАДІ!
Пробачте. Тут немає нічого щодо іпотеки.
Вона рефінансувала свій будинок, мабуть, разів 40.
А не можна пошукати у вашій системі?
У вас є права чи документи, видані в штаті, міс Ленглі?
Ні.
-В тебе немає прав? -Коли вони зупиняють,
просто перевіряють у своїй машині.
Ні.
Як щодо паспорту? Карти соцстрахування?
Сертифікату народження?
Її гаманець та більшість паперів у домі на колесах, на якому
поїхав її чоловік та зник.
Він випускає пару. Повернеться через кілька днів.
Нам потрібна копія її іпотеки, щоб довести мешканцям,
що це її будинок та що вона —його власниця.
Можете, будь ласка, допомогти?
Без ідентифікації я нічим не можу допомогти.
Слухай, Сін… Сіндж…
Пробачте.
Сінгх.
-Сінгх! -Так.
Думаю, ми можемо погодитися, що я — реальна людина.
В мене реальна шкіра та волосся…
Я не хочу ставити тебе у незручне становище, але й ці лялі справжні.
Думаю, ти знайдеш мене,
якщо ввіб'єш інформацію у свій екранчик
та знайдеш документ з іпотеки.
Можеш зробити ласку, любий?
-Останні цифри соцстрахування? -Молодець, 5382.
-Впевнені, що ця іпотека у нашому банку? -Так.
-Який це банк? -Джей-Ес-Ем-Бі.
Пробач, це не мій банк!
Сінгхі, хлопчику, ти справжній любчик.
Дякую за твою допомогу.
Гарного тобі дня!
Вам теж.
Поводишся так, ніби все лайно з Базілом — моя провина.
Бо вона твоя.
Ти вийшла за довбня, який здав твій будинок, і тепер нам туди зась.
Я розберуся, коли він повернеться.
Він не повернеться, мамо. Може, застібнешся вже?
Знаєш, що лайно? Твій настрій.
Глянь на цей розкішний будинок, де ми зараз живемо.
Ми тут не живемо. Ми зупинилися на кілька днів.
З поверненням!
Гей! Пробач, що запізнилася.
Ми тут!
Глянь, мамо. Пиріг.
Виглядає чудово. Це пастуший пиріг?
Так.
Пахне неймовірно.
-Домашній? -Так.
Я готую у неділю та заморожую їжу на тиждень.
Вкинув після роботи, розморозив і все.
Неймовірно. Дякую, що забрав її.
Я ж забирав Брейді, тому чом би й ні? Сідай. Я накладу тобі.
Салату?
Так, будь ласка.
Я не хотів його заправляти, щоб не переборщити.
-Любиш більше заправки до салату? -Так.
Ця найкраща. Хочеш?
Бальзамічні оцти занадто кислі.
Але цей просто ідеальний. Я сам його зробив.
-Дякую. -І я тут подумав.
Може, завтра ми…
Зробимо щось з картоплею?
-Зможеш обрати приправу. -Я маю повертатися до роботи.
Я працюю над дечим справді екстраординарним, Натаніелю,
а твій гараж чудово приймає мій пензель.
Що вона робить в твоєму гаражі?
Мене попросили зробити фреску.
І ти в курсі цього?
Так. Вона хотіла щось зробити.
Я подумав, можна зробити гараж більш живучим.
Додати живинки.
Для нас велика честь приймати в себе живого митця,
так, Брейді?
Так?
Ти справжній скарб, Натаніелю.
Як олександрит, на фоні якого навіть діамант — шматочок сміття.
-Так. -Дякую, Поло.
Гей, мамо.
Пара в Порнушнику живе окремими життями в окремих кімнатах.
Але колись вони мали спільне життя.
Мабуть, одного з них скривдили. Може, вони скривдили одне одного.
Але щось звело їх разом. Тепер вони сплять за зачиненими дверима.
Та бояться зізнатися, що щасливіше їх зробить те, що є у кімнаті поруч.
Медді спить?
Ага. Брейді спить?
Заснув не відразу.
Хочеш пива?
В холодильнику повно, бо ти його купив.
Так, ні, я не можу пити після 20:00 через шлунок.
Гаразд.
Як щодо води?
Так, авжеж. Дякую.
Гей, як гадаєш, Медді захоче піти до стайні?
Ми з Брейді завтра провідаємо нашу поні, можу взяти і її теж.
В тебе є поні?
Так.
Сирочок.
Брейді назвав.
Вона древньої шетландської породи.
Авжеж, Медді схоче. Вона обпісяється від щастя.
Можеш теж піти з нами після роботи.
Гаразд. Звучить чудово.
-Гей. -Гей.
Я лише…
-Гадаю, ти йшла туди. -Так.
Так. Ага.
Мабуть, треба лягати спати.
Гаразд.
На добраніч.
Гарних снів.
Завтра ти зустрінешся зі справжньою поні.
Я почала називати Корал-Роуд, 32 Будинком кохання
після першого ж візиту.
Я прибирала в їхньому будинку місяці.
Там живе чарівна пара.
Чоловік — якийсь професор на пенсії. Історії мистецтва, здається.
Він неймовірно добрий.
Він рано пішов на пенсію, три роки тому, щоб постійно доглядати за дружиною.
Я не знаю, чи в неї рак, чи щось інше.
Але судячи з кількості ліків в будинку,
хвороба ця довга та жахлива.
Здається, гірше їй не стає, але й не стає краще.
Він носить її до вбиральні та поводиться з нею так тендітно.
Як це, коли тебе так кохають?
Коли так про тебе дбають.
Та трахни ти вже його.
Він милий, добрий. В нього є гроші. Він добрий до Бренсона.
-Брейді. -В чому проблема?
Стань дівчиною Нейта, і наше проживання тут стане логічним.
Ага. Це буде схоже на проституцію, мамо.
Це не проституція, якщо він тобі подобається. А це так. Я бачу.
-Ні, не так. -Та так.
Навіть, якщо він мені подобається, він не той, кого б я трахала за дах.
-Він матеріал для стосунків. -Ще краще.
Відпочиватимемо у Сент-Бартс.
Я щойно закінчила відносини з Шоном.
Я не хочу залежати від хлопця ні хвилиною більше.
Може, я хочу до коледжу,
не жити на купони та купити срану рослину в будинок.
Гаразд.
В Нейта гарний будинок. Тому можна й просто посмоктати.
-Зроби так, щоб мама пишалася. -Вітаю.
Це Пола Ленглі, а це копія документів на будинок.
Бачите? Вона власниця.
Це все чудово, але в моєму контракті написано не це.
Сер, або платіть нам, або виїжджайте звідси.
В мене є підписана угода, де я плачу Базілу, а не вам.
Базіл — шмат лайна. Досить платити Базілу, платіть нам.
І не думайте.
Сер, це будинок моєї мами.
Чудово. В тебе немає прибутку, і нам ніде жити.
Отож-бо.
Досить ухилятися від члена.
Що треба в глибині душі знати, для тебе є дехто,
хто обов'язково допоможе.
Хтось у твоєму куті. Так я розумію Будинок кохання.
-Добре. Дуже добре. -Повірити, що це можливо.
-Гей. -Гей! Мама тут.
Гей!
Глянь.
-Хто це? -Сирочок.
-Це Сирочок? -Так. Хочеш її погладити?
Покажеш, як гладити Сирочка? Бо я ж не знаю, як.
Як це робиться?
Як я й розповідав. По носику.
Молодець. Хочеш показати матусі твій крутий трюк?
-Так. -Гаразд.
Пам'ятаєш, як це робиться? Долоню розкрий ось так.
Гаразд? І тримай.
Піднімай.
Молодець.
-Боже. -Так!
Як чудово.
Ми збиралися вивести її покататися. Брейді вже надворі.
Лише по колу.
Якщо ти не проти.
Авжеж, я не проти. Хочеш покататися на поні, Медді?
-Справді? -Так!
Давай.
Дивись, матусю!
Дивлюся.
Я катаюся на поні.
Молодець, люба.
-Готова? -Дивися, матусю.
Ти така молодець.
Обидві великі.
Вона велика дівчинка, і вона на більшій поні.
-Це кінь. -Це кінь.
-Інші то коні. -Це єдина поні, яку ти бачила?
Ага.
Тобі весело?
Ти така молодець.
Порнушник та Будинок кохання.
В одному померла мрія.
В іншому відбувається страшенна трагедія.
Життя тліє раніше, ніж очікувалось.
А я? Я лише струшую пил з обох.
-За мінімальну платню я… -Медді спить?
Ага. Брейді спить?
Ага.
Пола спить?
Ні. Нічне малювання.
-Нічне малювання. -Це значить, вона взяла твій прожектор...
та свиснула всі претцелі.
Гаразд, Поло.
Вона…
Я не хочу втручатися, але…
я чув, в неї якісь проблеми з її будинком.
Так, я розібралася.
Точно? Бо я можу допомогти, я тільки залюбки.
Я розібралася, дякую.
Ти єдина доглядаєш за мамою?
Твій батько…
Ні.
Гаразд. А родичі?
Ні. Лише я.
Важко, мабуть. Бути з нею одній.
Що? Ні. Він все мені розповів. В нас все чудово, Шоні.
Гаразд. Це…
А що, твої батьки щасливі у шлюбі?
Тепер я не можу сказати.
Твої батьки щасливі у шлюбі.
Так, вони пішли на пенсію та здебільшого живуть у Ньюпорт-Біч.
-Це чудово. -Так.
Знаєш, я б хотів… щоб ти дозволила мені тобі допомогти.
Ти мені допомагаєш.
-Ти дуже допомагаєш. -Гаразд.
Давай я знайду няню для Брейді та Медді та сходимо повечеряємо.
-Хочеш зводити мене на вечерю? -Так.
Хочу зводити у кіно чи ще кудись.
Нейте, ти…
Пробач.
Ти дуже-дуже хороший. Я серйозно.
Так.
Але я твоя нахлібниця.
Ти не нахлібниця.
Гаразд? Ти… Ти — моя гостя.
Я — нахлібниця.
Так. Ти мене годуєш, я в тебе живу, купаюся.
Лише завдяки тобі
ми спимо у ліжку, а не спимо на вулиці.
Я просто не знаю, як можу піти ще з тобою на вечерю
та сидіти навпроти, ділити страву,
бо ми не на рівних правах.
Мені це не важливо. Я лише…
Думаю, я подобаюсь тобі,
і я знаю, що ти подобаєшся мені.
Це рівні права.
Так?
Я не думаю, що можу зараз з кимось бути.
-Пробач, я на хвилинку. -Мені вийти з тобою?
Не треба.
Гей!
Я дала цю адресу, бо зобов'язана була.
-Це не запрошення. -Я маю з тобою поговорити. Гаразд?
-Про що? -Все гаразд?
Так, я зараз.
Гей, пробач, що потурбував. Я — Шон.
Нейт. Ми зустрічалися кілька разів, останній раз на дні народження Медді.
Я не… Тебе завжди легко запам'ятовують?
-Шоне. -Що?
Можеш зайти. Я недовго, дякую.
-Все гаразд. -Свисни, якщо щось буде треба.
Так, свисни своєму надійному жеребцеві.
Якого, курво, біса? Припини.
Радий зустрічі. Шоне.
Так, я теж, друже. Гарний прикид.
Якого біса?
Пробач.
Шоне. Припини.
Боже.
-Що ти робиш? -Де твоя мати?
Вона там малює. Не приходь без запрошення.
Думаю, треба разом їй це показати.
Показати що?
Останні записи з її іпотеки.
Я знайшов папку, яку ти шукала.
З документами та іншим.
Там був її пін-код, тому я зайшов,
щоб роздрукувати це тобі, але потім побачив ось що.
Поло!
-Ти там? -Не зараз!
-Зараз, це дуже важливо. -Я працюю.
Мамо! Мамо!
Гей, круто виглядає, Поло, над чим працюєш?
Так. Я тут створюю шедевр.
Втілюю свої ідеї в реальність.
Так, бачу, кольорів багато.
Трясця.
Це інтуїтивна штука, Шоні, я не очікую, що ти зрозумієш.
Але це деконструйована Арахна
з «Метаморфозів» Овідія. Бач? Арахна не завжди була павуком.
Вона народилася людиною, дуже вмілою ткачихою.
Так, Шоні?
Мені подобається.
Глибока ідея.
Гаразд. Мамо.
Мамо, в тебе борги з іпотеки.
Це значить, що твій дім конфіскують.
Я хочу попісяти.
Так ось нащо вони дзвонили 800 разів?
Я думала, мені хочуть втюхати новий телефонний тариф.
Поло, конфіскація значить, що твій будинок забере банк.
Я займуся цим пізніше. Впевнена, це лише велика помилка.
Ні. За твою іпотеку не платили вже півроку.
Платили.
Базіл платив. Він брав гроші з мешканців
та платив за іпотеку.
-Я бачила. -Не думаю, що це так, Поло.
Так. Я бачила, як він виписував чеки за іпотеку
та клав до поштової скриньки.
Я впевнений, що він виписував якісь чеки та кидав їх у поштову скриню,
але не думаю, що вони були для іпотеки.
Думаю, це все велика помилка.
Може, він не наклеїв достатньо марок.
Достатньо марок? Ти, трясця, жартуєш?
-Він краде в тебе. -Це не допомагає.
Поло, ми маємо знайти Базіла. Ти уявляєш, де він може бути?
Іноді йому треба провітритися. Він зникає. Він шукає себе.
Що ти знаєш про нього?
-Він не австралієць. -Він — австралієць.
Він — австралієць! Він з клятого Перту!
-Медді спить. -Це ти думаєш, що він з Перту.
Так, але що інше ми знаємо?
Все це її провина. Вона чіплялася до нього від початку.
Звала його Коріандром, сумнівалася в його намірах!
Не знаєш, як це впливає на чоловіків?
Так, я сумнівалася в його намірах.
Через нього в тебе заберуть будинок!
Чекай. Поло, де твій телефон?
Та звідки я, трясця, знаю, Шоне! Я не знаю! Ти що…
У вас родинний план з ним? Скористайся «Знайти мій телефон».
Боже. Не знаю я, Шоні, я…
-Я не знаю… -Знаєш.
-Ось він. -Де?
Скегіт, казино «Карибу». Наш хлопчик — азартний гравець.
-Я ніколи його за цим не бачила. -Це погано.
Ні, зараз, він грає у казино.
Там працює мій друг Джордан. Я підвезу.
Так!
-Весела поїздка! -Так?
Я лише візьму свою чудову травку. Чекайте!
Ні! Ми не поїдемо у казино, щоб зіткнутися з шахраєм. Ні!
Я наче їду на фестиваль «Бернінг Мен»,
але цього разу це «Базіл Мен»!
Він так мені здивується.
Шоні, любчику, хочеш?
-Ні, дякую, Поло. -Мамо, він в зав'язці.
Це ж травка.
Отже, дітки, який план?
Думаю, варто влаштувати показний вхід, га?
Ні, Джордан приведе його до нас.
-Хто вона? -Він.
Так, це мій друг Джордан. Він тут працює.
Тепер логічно, чому Базіл так мені й не дзвонив.
Бо тут жахливо ловить зв'язок.
Та вони накачують у кімнати кисень,
щоб втрачав лік часу.
В Джордана ловить зв'язок.
В мене є жуйка.
Є полунична, баблгам, спермінт, лимонна.
Я скуштую лимонну.
Звідки в тебе стільки жуйок?
Я зустріла чудового хлопця
на переправі, він продавав жуйки з багажнику свого авто.
Це жуйки з багажнику!
Так, найкращі.
Він був ветераном.
Думаю, він просто був вдячний,
що хтось сів та поговорив з ним.
-Та наставив його на шлях до світла. -Скільки ще?
-Я кажу: «Рікардо, любий… -Ще 30 кілометрів.
-…ти маєш повернутися до сонця». -Тридцять кілометрів.
Тобто, Поло?
Знаєш, до сонця, яке дає тобі твій вогонь,
повертаєшся до сонця, і воно запалює твій вогонь всередині.
Ніколи не думав про це.
-Можеш йому написати? Що ми тут. -Ага.
Мамо, пам'ятай, ми не знаємо, у що вплутуємося,
тому поводься спокійно, гаразд?
Гей…
Боже, він тут! Диви!
Це його будинок на колесах! Він тут!
Гаразд. Джордан ось-ось виведе його через ті двері.
Будьте наготові.
Гей, мамо, що ти робиш? Мамо!
Пішов ти! Пішли ви всі!
Припиніть! Не кривдьте його.
-Якого біса, козел? -Гей, мамо.
Я нічого там не зробив!
В того дилера немає почуття гумору.
Я сказав лише один жарт. Там мої фішки на столі.
-Відваліть від мене! -Гей!
-Поло, що ти тут робиш? -Гей.
В тебе не було акценту. В тебе…
-Де твій акцент, Базіле? -Так.
Я злякався. Тому мій голос тремтить.
Ті огри мене злякали, я такий радий, що ти тут.
Ти не австралієць?
Авжеж, австралієць. Я народився у Перті.
-Ми вже обговорювали це мільйон разів. -Чекай.
Гаразд.
Просто скажи мені правду. Будь ласка.
Просто скажи правду.
Я народився там. Так. Я лише…
Я перебільшив трошки свій акцент. Задля веселощів.
Він тобі так подобався. А я хотів, щоб ти…
-Гей, де її гроші за іпотеку? -Які гроші?
Гроші, які ти брав з мешканців. Ти не платив за іпотеку.
Ось про що мова? Ні-ні, це велика помилка.
Так, я платив. Я дзвонив в банк сьогодні та розмовляв…
Гей. Припини. Ми знаємо, що ти не платив. Де вони?
Гаразд.
Я поясню. Гаразд?
В мене проблеми з азартними іграми.
Я намагався триматися далі від казино.
Та за мною був деякий борг.
-Ти програв всі наші гроші? -Тому я й повернувся сюди.
Я хотів все виправити. Відіграти їх.
Грошей немає?
Так.
-Я втрачу будинок. -Мені шкода, люба.
То був будинок моєї матері.
Єдине,
що вона мені дала
за все моє життя.
Я зробила з нього шедевр.
Кожна кімната,
кожна стіна
була моєю арт-галереєю.
Це моє життя.
Там…
живе моя найкраща сутність.
Ти вилупок!
Я знайду допомогу щодо моєї проблеми.
-Будь ласка, не йди від мене. -Пішов ти.
Забери моє лайно з будинку на колесах. А ти котися в сраку!
Люба!
Люба, ми у шлюбі. Знаю, що я лайно, але я кохаю…
Відчепися!
Я тебе кохаю!
Пішов ти!
Як ти там, мамо?
Казала ж тобі.
-Що ти казала? -Ні, ти.
Ти так і хочеш це сказати… тому просто скажи.
Це не перемога для мене, мамо.
Так, перемога.
ВХІДНИЙ ВИКЛИК НЕЙТ
-Гей, Нейте. -Гей.
Сподіваюся, ти не проти, що я дзвоню.
Це дуже мило з твого боку, дякую.
Медді не прокинулася?
Ні, спить без задніх ніг. Все гаразд?
Так, в нас все гаразд. Я скоро повернуся.
Гаразд. Бувай.
Дякую. Бувай.
Мабуть, приємно.
-Що? -Бути тобою.
Купа довбнів стають в чергу, аби задовольнити твої бажання.
Мабуть, приємно.
Тобі навіть ноги розставляти не треба. Вони просто хочуть підлещуватися.
Припини, мамо.
-Ти не на мене сердита. -Ні, я дуже зла на тебе!
Тобі це подобається. Я знаю.
Зараз в душі ти аж танцюєш.
І що ти мала рацію щодо Базіла!
Приїдеш додому та напишеш це в своєму щоденнику.
«Я мала рацію, я мала рацію, я мала рацію».
Вітаю, люба!
Ти мала, срану, рацію!
Пішла ти!
Пола, пригальмуй.
Я хочу додому!
Гаразд.
Віддай.
Все гаразд?
Все з нею, трясця, гаразд!
Зі мною гаразд! З усіма все гаразд!
Я хочу додому!
Думаю, все забрав.
Гаманець — найважливіша річ, га?
Дякую.
Я просто хочу додому.
Все гаразд, мамо.
Можеш глянути…
-Що? -Глянь, де є заправка?
Через кілька кілометрів.
Пробач.
Я швиденько.
Гей, в тебе немає готівки?
Ні.
Поло, в тебе немає готівки?
В неї немає. В нас не вистачить?
Ні, все гаразд. Я скину п'ятірку, цього вистачить.
Скину на карту.
Я хочу пісяти.
Вона не хотіла, знаєш, зриватися так на тебе.
Моя мати робить те ж саме зі мною, вчіплюється в мене своїми зубами.
Вони просто так роблять.
Ні ти, ні я не зриваємося на Медді.
Ні.
Ніхто не вкусить нашу дівчинку.
Що мені, трясця, з нею робити?
В неї немає грошей.
Немає пенсії.
Немає страховки.
Немає роботи.
Немає будинку.
Її будинок рефінансувати не вдасться,
а він був єдиним її джерелом прибутку за останні десять років.
Вона щойно стала моєю проблемою.
Нашою.
Гаразд?
Ми щось вигадаємо.
Вона - моя мама, Шоне.
Ми — не «ми».
Вона - бабуся Медді.
Ми — є «ми» в цьому.
Ми розберемося.
Гаразд?
Ти не сама.
Відпусти мою руку.
Ага.
Ти…
Глянь, що там твоя мати.
Гей, мамо.
Мамо, як ти там?
-Її немає. Вона не там. -Тобто?
-Я не знаю, куди, трясця, вона пішла. -Думаєш, втекла автостопом?
Гей. Ти не бачив тут жінку? У шубі. Ні?
Трясця.
Лайно.
Я знаю, де вона. Гаразд.
-Знаєш? -Трясця. Так.
Алекс. Алекс!
Вилупок!
Це мій будинок!
-Мамо! -Це мій будинок, ти…
-Мамо, якого біса? -Він змінив замки!
-Забери свою руку. -Він змінив замки.
Він, трясця… Це мій будинок!
-Він забрав мій ключ! -Поло, ти маєш…
-Мій запасний! -Якого біса?
Не виходь! Не виходь!
-Моє гніздечко, Шоні! -Пола, я допоможу.
Це моя…
-Це будинок моєї мами. -Я натисну.
Це будинок моєї бабусі.
-Алекс! Викличи 911! -Так не можна! Це мій будинок!
Мій будинок.
-Це мій будинок! -Тисни на рану. Тисни.
Це міг бути твій будинок.
Ми стабілізували її.
Вона порізала сухожилля, тому втратила багато крові.
Ми готуємо її до операції та це треба зробити сьогодні.
Гаразд.
Ми маємо лишитися тут?
Ні, ми будемо її моніторити…
Ти чула? Вона втратила багато крові
та порізала сухожилля на зап'ясті.
Перерізала навпіл, тому їй потрібно зробити операцію.
Кивни, якщо зрозуміла.
Алекс.
Вони лишать її на ніч.
Ми більше нічим не можемо допомогти.
Нейт догляне Медді, так?
Алекс?
Гаразд, я відвезу тебе додому.
Можеш привести себе у порядок.
Жінки перші.
Медді сьогодні каталася на поні.
Що?
Вранці.
Медді каталася на справжній поні.
Вона була дуже-дуже щаслива.
Моя мама в такому лайні.
Гей.
Гей, все гаразд.
Все гаразд.
Все добре.
Ми це знали.
Але не настільки.
Вона була вся в крові, і вона у психвідділку.
Вона була страшна.
Все це було дуже страшно.
-Гадаєш, я теж такою стану? -Ні.
Гадаєш, я теж так лякатиму Медді?
Ні. Ні.
Алекс, це неможливо.
Пробач.
Не треба.
-Пробач. -Ні. Не треба. Все гаразд.
Пробач.
Все… Слухай, якби це була моя мати…
Я б теж плакав би тобі в плече.
До речі,
коли моя мама знову підсіла, я все твоє плече соплями вимазав.
-Алекс. -Будь ласка.
-Ти цього хочеш? -Так.
Так.
Переклад субтитрів: Володимир Фатун