SERIÁL NETFLIX
No tak…
- Musím za Maddy. - Ne. Vrať se do postele. Je brzo.
Vždyť ještě není světlo.
Chci jet příštím trajektem. Hodíš mě tam?
Můžu ti udělat snídani?
Počkám v autě.
Hej.
Chceš kafe?
- Jsi v pořádku? - Ale jo.
- Dobrý? - Jo.
Počkám tu.
Na co?
Na tebe. Chtěl jsem tě odvézt zpátky do nemocnice.
To je dobrý.
Nenechám tě, aby ses o mámu musela starat sama.
- Vem Maddy. Pojedem jako rodina. - Můžem se sejít v nemocnici?
To nedává smysl. Jsem teď tady. Pojedem jedním autem.
Potřebuju minutu, Seane.
Nic tomu trotlovi nedlužíš, Alex. Spalas doma, ve svý posteli.
Můžu jen…?
Jsi vzhůru.
Říkalas, že se vrátíš brzy. Před deseti hodinami.
Takže ano.
Omlouvám se. Měla jsem fakt těžkou noc.
Viděl jsem Seana. Jak těžký je napsat SMS?
„Ahoj, nevrátím se domů, budu šukat se svým ex“?
S mojí mámou se něco stalo.
Měla manický stav, strčila ruku do okna a přeřízla si šlachu.
Teď je v nemocnici.
A já tě klidně strkám do uličky hanby.
- Vážně se omlouvám. - Ne. Spala jsem se Seanem.
Nebudu ti lhát, a mrzí mě to.
Ne, nemusíš se mi omlouvat. Nejsme přece pár.
Nakonec jsi tu včera přece neseděla a neříkala mi, že nemůžeš být ve vztahu.
Vážně nemůžu. Myslela jsem to vážně.
- Pokud to není Sean. - Ne.
Co je na tom chlapovi? Ty řídký vousy?
Jasně, umí namíchat drink.
Já stavím mrakodrapy, ale ty se vrátíš k němu.
Nevrátím se. Ne, nevrátím se k Seanovi.
Vrátíš.
- Ne, nevrátím. - Jasně, že ano.
Bylas zraněná a šlas za ním. Vyplakat se.
Já jsem zajistil hlídání.
Takhle to ale nebylo, Nate. Tohle se nestalo.
Já ti nechci hlídat dítě, zatímco ty pícháš se Seanem.
Takže…
Žádám tě, aby ses odstěhovala.
Nechci se chovat jako pitomec.
Záleží mi na tobě.
Ale nechci pro tebe být inventář.
Ne.
Já to chápu.
Jdu pro Maddy a vypadnem odsud.
- Alex. - Jo?
To auto si nech.
Ne, to přece…
Potřebuješ auto, tak si ho nech.
Díky, že jsi tak hodný.
To jsem já.
Pan Hodný.
- Schmariel? - Mám.
- Máminy věci? - Mám.
- Babiččiny věci? - Mám.
Pusinky.
Mám.
To, co děláte a co máte v úmyslu,
přece není totéž!
Nemůžete mě obviňovat z falešných úmyslů někoho jiného!
Paní Langleyová, cokoliv řeknete, může být…
Panebože! Vy mi čtete práva nad nemocniční postelí!
- Prosím vás, co se děje? - Odveď to dítě pryč!
- Jasně. Vezmu ji ven. - Odveď ji odsud! Nechci ji tu.
- Prosím vás, kdo jste? Pardon. - Je to kráva.
Jsem pracovnice krizového centra. Bude lepší, když počkáte venku.
Jde jí o úmysl! Úmysl! Úmysl! Je to má dcera, řekne vám to!
Já jen potřebuju dobrou trávu a hřeben, do prdele.
Hned jsem u vás.
Takže, paní Langleyová, mám na vás pár otázek.
Berete v současnosti nějaké léky?
Je zatčená?
Ne, nájemník nevznesl obvinění.
- Proč jí čtete práva? - Protože mě ustanovil soud.
Mám vyhodnotit, zdali vaše matka splňuje kritéria
pro nedobrovolnou léčbu, nebo ne.
Dáte ji do blázince?
Měla těžkou manickou epizodu. Pořád má symptomy.
Rychlá řeč, halucinace, iracionální myšlení.
Myslí, že je majitelkou toho domu, do kterého se dobývala.
Ale ona je, byla.
A taky mi řekla, že je bohyně Afrodita
a šuká se sluncem.
Takové věci říká běžně.
Vaše matka odmítla dobrovolnou léčbu,
proto sepíšu žádost o internaci.
Představuje nebezpečí pro sebe i druhé.
Nikdy by nikomu neublížila. Je neškodná.
Ublížila sobě, vážně.
Pokud neposkytnete kolaterální ručení
a nepřevezmete za ni zodpovědnost, musím to tak udělat.
Co je kolaterální ručení?
Řeknete soudu, proč si myslíte, že se bude dobrovolně léčit.
Uvedete příklady jejího jednání, díky kterým vám uvěří,
že bude docházet na léčbu
a užívat předepsané léky ve vaší péči.
V mé péči?
Můžeme vám ji vydat,
pokud jste připravena poskytnout jí záruky.
Jste připravena na něco takového?
Musím dnes do práce. Mám tříletou dceru.
Včera mě vyděsila.
V Port Orchardu je evaluační a léčebné centrum.
- Jak dlouho by tam měla být? - Obvykle 14 dní, někdy 30.
Řeknu jí to já, nebo vy?
Obecně pacienty neinformujeme, dokud k tomu skutečně nedojde.
Mějte se.
Musíš mě dostat odsud
a od tý ženský, co se mě tu snaží držet.
Tvůj táta mě chtěl zamykat.
Řeklas jí, že budu brát ty léky?
Protože já budu brát ty léky.
Neříkám, že nebudu. Jen si je chci vybrat sama.
Purple Kush. A půjdu k life koučce.
Ještě chvilku si tě tu nechají, aby se ti podívali na tu ruku.
Hrůza. Doufám, že tu nebudu na večeři. Viděla jsem jídelníček, mají sekanou.
Jak skončil Meat Loaf?
Ten zpěvák?
Ráj vedle světel palubní desky
Mám o tebe starost, mami.
Zlato, jen se toho na mě sesypalo moc.
Zavalilo mě to.
Dostala jsem se pod hladinu.
Ale jsem jako příliv, zase stoupnu.
Koukni na mě. Zvedám se.
- Poškodila sis ruku. - Proč jsi tak smutná? Je to má ruka.
Navíc můžu malovat touhle. To je má šikovná.
Zlato. Oni nic neví.
Co by mohli vědět?
Že se slunce otáčí ke mně.
Že do sebe vstřebávám slunce.
Maddy!
Ahoj, holčičko. Jak se máš?
- Neřekls mi, že tady máš lidi. - Zrovna přišli.
Jen jsme… Vtrhli jsme bez pozvání, takové klišé.
Snad nevadí, že jsem vzala tohle.
Ne.
To s tvou mámou mě mrzí. Jsi v pohodě? Asi jsi ji viděla v tom nejhorším světle.
- Takže ji internovali. To je dobře. - Jo.
- Třeba jí pomůžou. - Tak jo, rozluč se s dědou.
Ahoj, dědo.
Tak to bych měl asi jít.
Měj se, beruško.
- Zítra mi řekneš, jak to dopadlo. - Jasně. Díky.
A my se budeme za mámu modlit, Alex.
Jsou na tom desetiletí krve, potu a prasklých mozolů,
- tak se o ně hezky starej. - Dobrej hnus. Budu.
Tys mu řekl o mámě?
Musel. Měl starost. Nebyl jsem na skupině.
A proč máš tohle nářadí?
To ti řeknu později. Pojď sem.
Dáme mamince její překvapení? Ano?
Připravena?
Překvapení! Udělali jsme večeři.
Ukaž jí to, Mad.
- Tos psala ty? - Napsala to úplně sama.
- M-A-M-K-A. - A tys to napsala sama?
Chili. Extra jemné a bez koření, dle požadavku šéfkuchaře.
- Díky. - Jo.
Hej. Pojď do postele.
Mně to tu vyhovuje.
Nebudu na tebe nic zkoušet, Alex, budeme spát.
Gauč mi stačí. Mantinely.
Když ses vrátila, tak ses vrátila.
Nevrátila jsem se, Seane. Odešla jsem z nějakého důvodu.
Budu tu, než najdu bydlení pro sebe a Maddy.
- Nebude to trvat dlouho. Šetřím. - Rozumím, velitelko.
Končím v práci. Proto mi tu Hank nechal to nářadí.
- S čím končíš? - Nebudu barman. Budu tesař.
Hank zná nějakýho Dwighta, vezme mě k sobě.
- Na tesařinu? - Jo. Dost jsem o tom přemýšlel.
Mluvíme o tom na skupině, nepít jako barman je moc těžký.
V noci vzhůru, nalejvám panáky, nevyspím se.
Kromě toho rád pracuju rukama. Jsem rád venku.
Proč nic neříkáš?
Jsem překvapená.
Že nechci být celej život v prdeli?
To jsem neřekla.
Když se rozjedeš, je to dobrá práce.
Nejdřív se zaučím, a než bude Maddy v první třídě,
budu nosit domů 25 za hodinu.
To je vážně prima, Seane. Pro Maddy to bude dobrý.
Bude to dobrý pro nás tři.
Prosím, netlač na mě.
Pojď do postele.
Ne.
Pojď do postele.
Ne. Zítra mám tři úklidy.
Přes oběd jdu za mámou a musím se vyspat.
Tak jo.
Pak teda budu spát sám.
Možná nahej.
Zhasni, prosím.
ISLAND FRIENDS ŠKOLKA
Dobrý den, slečno Maddy. Chceš si užít legraci?
A teď si vezmi rumba koule a můžeme se do toho pustit.
Ahoj, mami.
Alex.
Tady.
Sleduju vás přes kameru u dveří.
Můžete jít do garáže?
Regino?
Bože, hrozně potřebuju čurat.
- Můžete mi ho pohlídat? - Ale. Leo je uvnitř?
Ten hajzlík spí jen v autě.
Jezdila jsem kolem supermarketu.
Asi se počurám.
Ahoj, broučku?
Proč ho nepřenesete do postýlky?
Nejde to. Nechce tam.
Stačí na něj jen dýchnout,
otevře očička a začne řvát jako na lesy.
Zkoušela jste to s hudbou? Na Maddy to zabíralo. Můžu to zkusit?
Ne, ne, ne. Vy si vymýšlíte.
Já to zkusím, ano?
Ne…
Zatím je to dobrý. Pardon.
Regino?
Já už nemůžu.
Je tady čtyři dny a já už nemůžu.
Mám halucinace.
Ráno se mi zdálo, že mám hrnek vzhůru nohama.
Tak jsem ho otočila a všechno kafe vylila na sebe.
A pořád cítím ten hrozný zápach.
Je jako shnilé ovoce.
Jako bych to byla já.
Začínám být načichlá!
Před týdnem jsem jedla ve své rohové kanceláři rukolový salát.
Musíte se vyspat.
Nejsem na vysoké.
Nespím přes den.
Musíte si zdřímnout, když malý usne. Jinak to nejde.
Možná…
Možná jen deset minut.
Jo.
Běžte. Já to zvládnu.
NEZNÁMÝ VOLAJÍCÍ MISSOULA, MONTANA
- Ano? - Dobrý den, to je Alex?
- Ano, zdravím. - Steve Till.
Vedoucí katedry kreativního psaní. Dostal jsem váš vzkaz.
- Díky, že jste se ozval. - Není zač.
Fakultní stipendium je na nadcházející školní rok.
Bohužel to, co jsme vám nabízeli před 4 lety, už neexistuje.
Jistě. Jen jsem to chtěla zkusit.
Můžeme zvážit vaše přijetí ještě letos, když požádáte znovu.
Komise teď zpracovává přihlášky.
Kolik je poplatek za žádost?
Za novou žádost se neplatí nic. Stačí předložit aktuální ukázku textu.
Máte něco nového?
Ano. Myslím, že ano.
Fajn. Přiložte to k přihlášce a pošlete mi potvrzení emailem.
Může to být rukou?
VLOŽIT ESEJ
DŮM U KLAVÍRU
DŮM K VYKLIZENÍ
PORNODŮM
- Kde je Leo? - Pořád spí.
Připadám si jako naprosto jiný člověk.
Vlastně jsem ani nespala.
Byla jsem mrtvá.
Díky.
Rádo se stalo. Jsem skoro hotová. Zbývá hlavní ložnice.
Chtěla jsem se zeptat. Už jste našly s dcerou bydlení?
- Ano, díky. - Dobře.
Mrzí mě, že jsem byla protivná, když jste chtěla dělat chůvu.
- Neměla jsem se ptát. - Ne, asi ne. Jsem složitá.
Mám OCD, poruchu příchylnosti.
Jsem nevhodná kandidátka
pro náhodnou a nepromyšlenou péči o dítě.
Ale vy jste se neptala kvůli sobě.
Ptala jste se kvůli dceři.
Kruci. Na viděnou za týden.
Jsem tu za Paulou Langleyovou.
Díky bohu.
Musíš mě odsud dostat. Tohle je peklo.
Tohle místo je peklo.
Nedovolí mi používat mobil jindy než ve vyhrazenou dobu.
A tvrdí, že tu musím zůstat 14 dní. Čtrnáct dní.
A musím brát xeno-pan a panda-land a bůhví, co ještě.
Zlato, udělaly jsme chybu.
Musíš mě odsud dostat.
To asi nejde, mami. Nařídil to soud.
Ne, zlato, ty to nechápeš. Tyhle lidi jsou fakt cvoci.
Jsou blázni, chápeš? Jako že jsou duševně nemocný. Já to mám jako zábavu.
Hned se rozparádím. Víš přece, že jsem citlivá. Ale tyhle lidi mě děsí.
Já vím.
Tenhle chlap, Ray, zlatíčko, víš, co provedl?
Ukousl si palec u nohy.
Palec u nohy. Co to sakra je?
Když už jsi tady, tak se z toho
snaž získat to nejlepší.
Třeba prášky nejsou zase tak špatná věc.
Panebože.
Co je?
Myslíš, že sem patřím, že jo? Pomohlas jim, abych sem šla?
Ne, mami, nepomohla. Rozhodl soud.
Ale neřeklas nic, abys je zastavila.
- Mami. - Co jsem ti udělala,
- žes mi tohle provedla? - No tak, mami.
Ne.
Ukázala ses u mých dveří s batoletem, brečela,
že nemáš kde bydlet a nemáš kam jít.
A já tě nechala žít ve svém malém obytňáku.
Nechala jsem tě, abys mi zničila manželství,
protože tohle se dělá, když máš někoho ráda.
- Mám tě ráda, mami. - Ne.
Zlatíčko, já…
Dala bych ti vlastní kůži.
Pila bych radši terpentýn,
než abych dovolila bandě doktorů tě takhle týrat.
Mami.
Hej, mami, máme ještě 23 minut. Můžu s tebou mluvit? Mám tě ráda.
Mám tě ráda a Maddy taky. Spousta lidí.
Odveďte tu ženskou odsud. Ať ta kráva vypadne.
- Matko. Mami. - Ne!
- Musíte jít. Ne, bohužel. Hned. - To si děláte prdel? Mami!
Zdravím, Yolando!
Jdu si vyměnit filtr na Armstrong 351.
- Vyměnit filtr, říká. - Jasně.
- Tak jo. Je to problém? - Ne, do toho.
Klidně si užívejte mých filtrů.
Mám dnes vážně mizernej den. Chcete mi snad něco říct?
Teď mi volala jedna klientka z Glastonbury 19.
Minulý týden zrušila na poslední chvíli, tohle nedělá.
A tenhle týden se neobjednala vůbec.
Jako dobrá podnikatelka, a to jsem, jí volám
a ptám se, proč se vyhýbá firmě Value Maids
po pěti letech dobrých služeb.
Víte, co mi řekla?
Šla jsem uklízet a nedostala nic.
Ukradla jste mi byznys. Vzala mi peníze přímo z kapsy.
Nezaplatila bych školku, Yolando.
- Řekla jsem, že chci jinou práci. - Já chci loajalitu.
Máte padáka. Průkaz na trajekt. A ven!
A jestli uslyším, že jste zkontaktovala jediného z mých klientů,
najdu si vás, nakopu vám zadek a půjdem k soudu. Rozumíte?
- Rozumíte? - Ano.
Můžu dostat poslední šek?
Ještě není.
Můžu tu nechat adresu, až bude?
Můžete si políbit prdel.
FISHERŮV OSTROV
Paní Russellová, vaše faktura.
Poslala jsem ji Maddy minule v batohu, ale asi jste ji přehlédla.
- Ano, díky. - Jo.
Jsou tam i doklady k fondu WCCC. Potřebujeme podpis zaměstnavatele.
Samozřejmě.
Dnes byl zmrzlinový den a nechtěli jsme, aby o něj Maddy přišla.
Vzali jsme to z kapesného.
- Jo, díky. Kolik vám dlužím? - Šest dolarů.
Za zmrzlinu?
Dva kopečky a každé dítě mělo tři polevy.
- Úžasné. - Jo.
- Díky. - Ano.
Kruci.
Prosím vás, neměla byste tři dolary na benzín?
Nedojela bych domů.
- Tady máte. - Díky.
Tak jo. Pojď.
Už žádné komiksy.
Jdeme se projít, jako dřív, co ty na to?
- Půjdeme na… - Na medvěda.
- A chytíme… - Velkýho.
Jak krásný den.
- Nebojíme se. - Nebojíme.
- Ale ne, les. - Les.
- Velký, temný les. - Velký, temný les.
Ale ne. Cože?
- Nemá konce. - Nemá konce.
- A nedá se obejít. - A nedá se obejít.
Honem, honem…
Jen počkej…
Že tě chytím.
Tady to přeskočíme.
To zvládneš. Vidíš víly?
Takže…
- Kámen. - Kameny.
Tady. Tady je to?
- Ahoj. - Ahoj.
- Schovala jsem ti špagety. Máš hlad? - Jo.
Jak jde kurz tesařiny?
Je to dost dobrý.
Jo, Dwight je fajn chlap. Má dítě v Maddyině věku.
Hank pěkně kecal, že na mě bude tvrdej.
Ale jinak necítím prsty ani zadek.
- Takže to bylo dobrý. - Jo, bylo.
Fajn.
Mě dneska vyhodili.
- Tebe? - Jo.
Bože.
Tak to mi teda vysvětli. Cos dělala?
Uklízela načerno a nechala si peníze.
Takže defraudantka? Paráda.
- Ale šetřila sis, ne? - Jo.
Takže máš dost, než seženeš náhradu?
Jo, asi jo.
Napadlo mě, že si seženu vlastní klienty na úklid,
protože mám pořád zásoby a auto.
- Možná seženu vysavač z druhý ruky. - Rozumný.
Jen musím vymyslet školku, protože mi Yolanda sebrala průkaz na trajekt.
Kruci. Takže se školkou je konec.
- Na trajekt denně nemáme. - Jo, ale má to tam ráda.
- S tebou je radši. - Jo.
Ale nemůžu uklízet na plný úvazek a hlídat Maddy.
Já jsem od pondělí do pátku s Dwightem,
kdo jinej by ji hlídal?
Musím pracovat, Seane. bych měla své peníze a byla nezávislá.
Jasně.
Jo.
Můžeš uklízet o víkendech? Já Maddy pohlídám.
To nebude stačit, když jsi celý týden v zácviku.
- Můžu vzít pár směn v baru. - A hlídat Maddy celý den?
- Budeš utahanej. - Uklidni se.
Zvládnu to.
V nejhorším případě
- pohlídají Maddy Hank a Sharlene. - Ne.
Hank Maddy hlídat nemůže. To nejde.
- Co máš proti svýmu tátovi? - Není dobrý člověk.
Sehnal mi práci. Je fakt hodnej na Maddy.
Bere mě na skupinu.
Chci, abys mě dobře poslouchal, ano?
Prostě mi věř a slib mi, že se k Maddy nepřiblíží.
Jasně. Hank ne. Vymyslíme to sami.
My to zvládnem.
Tak jo.
LEVNÝ ÚKLID - ZKUŠENÁ - PROFESIONÁLKA MATKA SAMOŽIVITELKA
To jsou hezký kytičky.
Vypadáš dobře, mami.
Přinesla jsem ti rtěnku.
Nevadí mi, že neodpovídáš.
Pořád sem budu chodit denně.
- Jdeme na… - Na medvěda.
- A chytíme… - Velkýho.
Ptá se po tobě.
- Jdeme na… - Na medvěda.
Ve školce říkali, že má výtvarný talent.
A já na to: „Ještě aby ne!
Maluje s mojí mámou od narození.“
Mrkni, jestli mě slyšíš.
Mami.
- Jdeme na… - Na medvěda.
- Chytíme… - Velkýho.
Doženu tě.
- Tak, co vidíš? - Stromy.
Můžu ti říct tajemství?
Přihlásila jsem se na kreativní psaní do Missouly.
Je to ve hvězdách, protože ukázka mého díla je o čištění WC.
A co když se tam dostanu?
Co kdybychom se tam přestěhovaly, až vylezeš?
Můžeš malovat a být s Maddy.
Plout po té řece, k tomu pár studených piv.
Až ti bude líp, čeká tam na tebe spousta světla.
A hodně lásky.
Ahoj.
- Udělala jsem ti smažený sýr. - Díky.
Nejsi na to moc unavený?
- Na práci na baru nemusím být vzhůru. - Takže…
Na mobilu už nemám skoro žádný minuty a došlo nám mlíko a sušenky.
- Mám kupón, ale… - Kolik?
No, taky potřebuju na benzín, takže 50 dolarů.
Musíš mít mobil v provozu? Nestačil by nám ten můj?
Vyvěsila jsem své číslo na inzerát.
- Aby mi lidi mohli volat. - Nikdo nevolá.
Takže… co?
Snažím se.
O víkendu nikdo úklid nechce. Chtějí všední dny a reference.
Dnes večer budu mít hotovost a vymyslíme to. Ano?
Kurva.
Co je?
- Ne… - Co?
Je tu tvůj táta.
Zůstaň tu, ano?
Ahoj, chlape.
Nepomůžeš mi?
Co se děje?
Jde o těch pár Alexiných věcí z toho plesnivýho bytu.
Slíbil jsem, že pro ně zajedu,
tak chci splnit slib.
Měls nejdřív zavolat, Hanku.
Jo.
Vinen.
Jen tě kontroluju.
Zase piješ?
Ne.
- Neviděl jsem tě dlouho na skupině. - Mám hodně práce.
- Z baru jsme tě přece už dostali. - Budu teď chvíli dělat obojí.
U veteránů teď bude skupina, za půl hodiny, takže…
- No tak, můžeme jet spolu. - Ne, díky.
Byl jsem tam, co ty. Ale sám to nezvládneš.
Hele, ty musíš…
Musíš si najít silnější motivaci.
Už sem dál nemůžeš chodit.
Kdo říká? Ty?
Nebo ona?
Ona.
Stojím za ní.
A ona za tebou?
Protože už nechodíš na skupinu,
nutí tě dělat dvě práce.
Nevypadá to tak.
Skončils?
Musíš se dokopat na skupinu.
To byla legrace.
Být na někoho hnusnej a neznat důvod.
Chceš na mě počkat?
Tak jo, pospíším si.
Vyřídím barmanskou směnu rychlostí blesku.
Jdeme na…
Na medvěda.
Jdeme na…
Na medvěda.
Chytíme…
Ale podívej, jednoho jsi našla.
- Ano? - Kde jste, zatraceně?
Kdo je to?
Regina.
Je tu holka z Value Maids. Dostala jsem od ní číslo. Kde jste?
Vyhodili mě.
No a?
Nebyla jsem vám věrná?
Jsem doma. S novorozencem.
A ta ženská je naprosto neschopná.
Jak brzy tu můžete být?
Mám dnes Maddy.
Co třeba zítra?
Nemám na trajekt.
Nabízím tři směny týdně.
Dvacet dolarů za hodinu, 15 hodin jistých.
Můžete uklízet a pomoct mi s péčí o Lea.
Dám vám průkaz na trajekt a vybavení.
Co vy na to?
Ano, ano, ano.
Haló?
- Haló? - Regino.
Tak jo, Mad.
Jdeme na medvěda.
Ulovíme pár minut na volání.
Ano, budu tam zítra. Ano.
Co je to za číslo?
Tady Alex, jsem v budce. V mobilu mi došly minuty.
Cože?
Jsem v budce,
ale pošlete mi průkazku na trajekt emailem, vytisknu ji v knihovně.
Jaký máte email?
Zdravím, Magdo, jak se vede?
Tady se mám zapsat?
Počkejte tady.
Je tu dcera paní Langleyové. Ano.
- Dcera paní Langleyové? - Zdravím.
Vaši matku jsme propustili. Odešla dnes ve 13.45.
- Cože? - Krizové centrum rozhodlo,
že již nadále nesplňuje kritéria k internaci.
Oni změnili názor?
Došlo k poskytnutí kolaterální záruky od blízkého příbuzného.
Jakého? Jsem jediná.
Jistý Basil Desmond.
Poskytl záruku a byla předána do jeho péče.
Jak se kruci Basil dozvěděl, že je tady? Ona mu mohla volat?
Nejsme vězení, paní Russellová.
Možná je to dobře.
Bylas za mámu zodpovědná celý život.
Jestli chce utéct s Basilem, tak co naděláš?
Nějak se na to necítím.
- Nechám vás tam a pojedu domů. - Ne. Všichni tě chtějí vidět.
Tania byla tvá nejlepší kamarádka roky.
- Měla jsem jí tu záruku dát já. - Nevyčítej si to.
Není tvoje dítě. Nemůžeš ji k ničemu nutit.
A dnes jsi dostala práci.
Ve školce Island Friends souhlasí, že vezmou Maddy
na tu dobu, co budu uklízet u Reginy.
Tak vidíš. Daří se ti.
Všechno pro Maddy.
Můžete mi věnovat pozornost?
Chci říct pár slov o Ethanovi.
Od chvíle, co jsem ho ve druhý třídě potkal, neudělal nic správně.
Včetně tý druhý třídy,
kterou dvakrát opakoval.
- Jo, je to tak. - Blbče.
Znám toho chlapa 19 let. Myslel jsem, že vím, jak bude žít,
a taky že vím, co je zač.
Jenže jsem nevěděl, jaký vliv má Tania.
Díky.
Jo. Obrousila mu hrany. Dotlačila ho, aby se vzdělával.
Aby přestal nosit zelenožlutý kroksy.
- Jo. - Dobrá práce.
Vidělas v něm, čím může být. Pomohlas mu k tomu.
Pozvedněme všichni sklenku na Ethana,
který udělal to, co jsem mu říkal hned tehdy:
vem si tu úžasnou ženskou.
Na zdraví.
- To bylo fakt skvělý. - Díky.
Odpočiň si.
Hej, pojď sem. Pojď ke mně, holčičko.
No ne. Ahoj.
Dík, žes přišla.
Nebyla jsem si jistá, jestli přijdeš.
Ani já ne, ale pak mě napadlo, že se aspoň zadarmo najím.
Jo.
Blahopřeju.
Líbí se mi, žes to měla na radnici. Moc hezký.
Jo, a hostinu v baru, kde jsem odpracovala šest let.
Velmi romantické.
- Úžasné. - Jo…
Teď se snažíme šetřit. Jsem…
těhotná.
- Propána! Hezký! - Jo.
Blahopřeju!
To je úžasný. Ty jo!
Jo.
No a vy jste se Seanem zase spolu?
To ne.
Ne, chvilku tam budu bydlet.
A on to ví? Ethanovi řekl pravý opak.
Můžu použít tvou tiskárnu? Chci si vytisknout průkaz na trajekt.
Na mé svatbě?
Jo, promiň. Došly mi minuty v mobilu.
Jo, mám iPad za barem.
Proč se tak usmíváš?
Já…
Dostala jsem stipendium,
to samé jako před čtyřmi lety.
Nekecej.
To je úžasný!
Panebože.
Co je úžasný?
Tady ta chytrá holka
právě opět dostala stipendium.
Jo, hezký.
Kdy ses přihlásila?
Před pár týdny. Bylo to zdarma.
Proč jsi mi to neřekla?
Nebylo co říkat. Vím to půl minuty.
Chceš odvézt mou dceru do Montany
a nic mi o tom neřekneš?
Nechápu, proč reaguješ takhle.
Jak jinak?
Copak mi to nepřeješ?
Mám dvě zaměstnání, honím se, abych byl lepší, pro tebe.
Zcela bez důvodu.
Celou dobu jsi byla připravená odsud zdrhnout.
- Takhle to ale není. - Tak proč tohle dělám?
Já ale vážně…
Nemáš ani tušení, jak těžký je kurva nepít!
Probudíš Maddy.
Myslel jsem, že spolu něco budujeme, jako rodina.
Je to kurz psaní.
- Nijak to s tebou nesouvisí. - Nesouvisí?
Nate jede s tebou?
- Ne. Ne. - Říkalas, že můžu být lepší.
Ale jak lepší, sakra?! Nevím, kam se hlásíš,
nevím, jaký se mnou máš plány. Celý je to na hovno!
Běž do auta!
Nastup si!
Děkan fakulty anglistiky říkal, že mé povídky jsou fakt dobré.
Seane.
Kde mám auto?
Nateovo auto.
Cože?
Nateovo auto.
- O čem to mluvíš? - Vrátil jsem ho tomu šmejdovi.
Už je mi zle z cizího auta na mý příjezdový cestě.
Tos neudělal. Tos neudělal.
- Tys mu ho vrátil? - Jo.
Ne. Ne.
- Hele, jestli chce dělat charitu… - Ne, ne.
- … ať ho dá Červenýmu kříži. - Je to moje auto!
Můj život. Jediná možnost, jak odsud zmizet.
Seane, jediná možnost,
- jak můžu něco dělat. - Přijdu pozdě!
Jsem tak blbá.
Tak blbá.
Jdeme na…
Na medvěda.
Jdeme na…
Na medvěda.
Chytneme…
Velkýho.
Chytneme…
Velkýho.
Jdeme…
Na medvěda.
Pojď, Maddy.
Překlad titulků: Petr Miklica