‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אלכס?‬
‫את שם?‬
‫זאת רג'ינה.‬
‫שלום?‬
‫את לא שומעת את הדפיקות?‬
‫שלום?‬
‫כן.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-אלכס פה?‬
‫מי שואלת?‬ ‫-רג'ינה.‬
‫היא מנקה לפעמים את הבית שלי באי פישר.‬
‫היא לא באה כבר ארבעה שבועות.‬
‫מאיפה קיבלת את הכתובת?‬ ‫-מ"חיסכון עוזרות בית".‬
‫היא בבית?‬
‫לא. היא לא פה.‬
‫אתה יודע מתי היא אמורה לחזור?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, היא השאירה את המחברת שלה אצלי בבית,‬
‫וקיוויתי שאוכל להחזיר לה אותה.‬
‫תני לי אותה. אני אתן לה.‬
‫כן, אני מצטערת, אני לא רוצה להגיד משהו‬ ‫לא במקום, אבל קיוויתי להחזיר אותה לה.‬
‫אישית.‬
‫לבדוק אם היא בסדר.‬
‫היא בסדר גמור.‬
‫היא יושבת בצד השני של הדלת‬ ‫ומסמנת לי "לא" עם הראש.‬
‫היא לא רוצה לראות אותך.‬
‫אלכס? היי, לא...‬ ‫-תודה שבאת.‬
‫אפשר לקבל אותה?‬
‫אני לא אוהב שאת נותנת את הכתובת הזאת.‬
‫אפשר לקבל את המחברת?‬
‫את חושבת שאני אגנוב אותה?‬
‫שון, אני יכולה לקבל את המחברת שלי, בבקשה?‬
‫היא שם, פסיכית.‬
‫היי, למה מאדי עדיין לובשת פיג'מה?‬
‫תכף נתלבש.‬
‫כבר 16:00. זה מביך, לעזאזל.‬
‫מישהו דופק בדלת, והיא עדיין לא התלבשה?‬
‫זה נראה כאילו שגרים פה מסכנים.‬
‫היא ילדה, אלכס. היא אמורה‬ ‫להיות לבושה בארוחת הערב.‬
‫אתה צודק.‬
‫אני אלך איתה לאמבטיה עכשיו.‬
‫זה ממש יפה.‬
‫שמונה, תשע, עשר, 11, 12, 13, 14, 15.‬
‫רוצה לבדוק מה שלום קנדי וסנדי?‬ ‫-כן.‬
‫אז תזכירי לי.‬
‫זאת קנדי וזאת סנדי, נכון?‬
‫לא, זאת סנדי וזאת קנדי.‬
‫סנדי וקנדי.‬
‫זאת סנדי, וזאת קנדי.‬
‫אז לשתיהן קוראים קנדי?‬
‫לא.‬ ‫-זאת סנדי?‬
‫לא, זאת קנדי.‬
‫את חושבת שהן גדלו מאז אתמול?‬
‫טוב, נראה לי שכדאי לעשות אמבטיה.‬
‫נראה לי שממש לא כדאי...‬
‫לקפוץ בשלוליות האלה.‬
‫אתה יכול לקרוא לי משוגע,‬
‫אבל אני עדיין חושב‬ ‫שההוקס ייקחו אליפות השנה, איתו או בלעדיו.‬
‫בסדר, אתה משוגע.‬
‫בסדר, חבר'ה, אוכל.‬
‫בואי, דבורונת. סבא ישים אותך בכיסא.‬
‫הנה זה בא.‬
‫שון, תביא לי עוד בירה שחורה, בבקשה.‬
‫אין בעיה. אלכס, מה את שותה? סודה?‬
‫אלכס?‬
‫אלכס, מה את רוצה לשתות?‬
‫אני בסדר, תודה.‬
‫איזה משתה.‬ ‫-כל הקרדיט מגיע לשרי.‬
‫אני רק השליח.‬
‫אגב, היא מוסרת אהבה לכולם.‬ ‫היא עסוקה היום עם התאומות.‬
‫הריח מצוין. תודה.‬
‫יפריע לכם אם נברך?‬ ‫-היי, לאן את הולכת?‬
‫אני לא רעבה.‬ ‫-היי,‬
‫אבא שלך הביא לנו ארוחה ביתית.‬
‫אני פשוט לא מרגישה טוב.‬ ‫אני הולכת לשכב קצת.‬
‫אנחנו עומדים לאכול.‬
‫זה בסדר. נשמור לה צלחת. יש מספיק.‬
‫היי, את מתנהגת בגסות רוח, לעזאזל.‬
‫אני לא רוצה לאכול, שון.‬
‫שבי.‬
‫אני לא רוצה...‬ ‫-שבי!‬
‫סליחה.‬
‫איפה היינו?‬
‫רצית לברך?‬
‫כן.‬
‫ברך אותנו, אדוננו,‬ ‫ואת המתנות שאנחנו עומדים לקבל‬
‫משפעך,‬
‫באמצעות ישו אדוננו. אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫בואו נאכל.‬
‫רוצה אחת?‬ ‫-כן.‬
‫וואו, מהטובות.‬
‫יש לך ילדה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אבל היא ישנה. בגלל זה צריך להיות בשקט.‬
‫טוב, סליחה, אני לא אגע בפרח.‬
‫יפה מאוד, מאדס.‬
‫למה חזרת כל כך מוקדם?‬
‫פיטרו אותי.‬
‫מה?‬
‫פישלתי בספירה כשסגרתי ביום חמישי.‬
‫עוד פעם?‬
‫את מוכנה?‬
‫נראה אותך סופרת מאות דולרים‬ ‫ב-4:30 לפנות בוקר, לעזאזל.‬
‫טוב. תתקשר לפיל ותסביר לו. הוא מת עליך.‬
‫כן, פיל היה זה שפיטר אותי.‬
‫המזדיין אמר שהייתי שיכור בעבודה.‬
‫והיית?‬ ‫-לא, אלכס.‬
‫אני נותן שוטים לקבועים שלי.‬
‫ככה עובדים בבר, לעזאזל. ככה עושים כסף.‬
‫עכשיו את אמורה לגרום לי‬ ‫להרגיש יותר טוב, את יודעת.‬
‫להגיד שהכול יהיה בסדר.‬
‫אני לא בטוחה שהכול באמת יהיה בסדר.‬
‫או שתעשי את זה. תגרמי לי‬ ‫להרגיש עוד יותר גרוע. תודה.‬
‫אני לא מנסה לגרום לך להרגיש משהו.‬ ‫אני פשוט מגיבה לחדשות האלה.‬
‫נהיה מסודרים כשאתחיל לעבוד בנגרות.‬
‫אנחנו צריכים אוכל בשביל הבת שלנו.‬
‫אולי לא שמעת אותי, אלכס.‬ ‫פיטרו אותי מהעבודה המזוינת.‬
‫אז אולי יכולת לחזור עם אוכל במקום עם בירה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫מאדי?‬
‫היי, מאדי?‬
‫מאדי...‬
‫מאדי?‬
‫היי, מאדי?‬
‫מאדי!‬
‫מאדי?‬
‫אלכס! הכול בסדר, מותק.‬
‫מתוקה, מתוקה, מתוקה.‬
‫אני בסדר.‬
‫אמא בסדר.‬
‫את בסדר. אמא בסדר. בסדר?‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אנחנו נלך מפה, בסדר?‬
‫- אולדפילדס‬ ‫דלק בהנחה -‬
‫יש סיכוי שאפשר לשאול את הטלפון שלך?‬
‫תודה. אני מצטערת. לא היה לי למי להתקשר.‬
‫בטח.‬
‫את יכולה להוריד אותנו‬ ‫בשדרות הורלי מספר 351?‬
‫את מעדיפה לבוא לבית שלי?‬
‫חדר האורחים מוכן.‬
‫אני צריכה להגיע לכתובת הזאת, אם זה בסדר.‬
‫היי. את צריכה שאיכנס איתך?‬
‫אסור לך. תודה.‬
‫היי. בואי.‬
‫אותו ציור.‬
‫יש כזה בכל דירה, ילדונת.‬
‫בסדר.‬
‫נדבר בבוקר, ואז גם נדאג לקליטה שלך.‬
‫הדבר היחיד שאני צריכה לדעת כרגע‬ ‫הוא אם את פצועה‬
‫או זקוקה לסיוע רפואי.‬
‫ומאדי?‬ ‫-לא.‬
‫אני יכולה לקבל את הטלפון שלך, בבקשה?‬
‫אין לי טלפון.‬
‫אני לא... אני לא יודעת מה חשבתי לעצמי.‬ ‫לא הבאתי כלום.‬
‫אין לי כסף, אין לי דברים‬ ‫בשביל מאדי. אין לי כלום.‬
‫אני אביא לכן פיג'מות.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אני לא יודעת אם אני אמורה‬ ‫להשתמש בשמות אמיתיים.‬
‫זה תלוי רק בך.‬
‫השם האמיתי שלי הוא אלכס.‬
‫השם האמיתי שלי הוא דניאל.‬
‫אמא, אמא, אמא.‬
‫הפיה חזרה.‬
‫בואי, אמא.‬
‫פיית ארוחת הבוקר שוב באה.‬
‫תודה, פיית האוכל.‬
‫אני יודעת מה זה.‬ ‫-מה זה?‬
‫סירופ.‬
‫אמא, איך קוראים לפיית האוכל?‬
‫"פיית האוכל"?‬
‫טוב...‬
‫שלום.‬
‫איך את מרגישה?‬ ‫-כמה זמן הייתי שם?‬
‫כמה ימים.‬
‫אני צריכה להודיע למישהו‬ ‫שאני פה? מבחינה חוקית?‬
‫לפי החוק, יש לך 21 יום להודיע לו‬ ‫כשאת נמצאת במקלט חירום.‬
‫גברת מאדי, מה שלומך היום, שזיפונת?‬
‫בעוד כמה דקות יהיו משחקים לילדים בגילך.‬
‫זה משהו שאת רוצה לעשות?‬
‫את רוצה לשחק עם ילדים אחרים, מאד?‬
‫היום יש יום יצירה.‬
‫את ואני נעשה את הקליטה שלך,‬ ‫ואז אני אקח אותך לקניות.‬
‫תיקחי אותי לקניות?‬
‫בפעם שעברה שבאת הבאת דברים,‬ ‫אז בטח לא ראית את זה. נכון?‬
‫לא, לא הייתי פה.‬
‫יש נשים שמגיעות לכאן‬ ‫בלי כלום חוץ ממה שהן לובשות,‬
‫אז התחלנו לעשות את זה.‬
‫זה הבוטיק.‬
‫הכול מיד שנייה או מתרומות,‬ ‫אחרי שימוש קל ביותר.‬
‫בפינה יש בגדי ילדים.‬
‫זאת ברנדי. גם היא גרה פה.‬
‫היא תוכל לעזור לך אם יהיו לך שאלות.‬
‫אין לי כסף.‬ ‫-הכול בחינם.‬
‫תגי המחיר ריקים. הם לקישוט.‬
‫בלי מחירים.‬
‫הבוטיק לא פתוח לקהל הרחב.‬
‫רק הדיירות שלנו יכולות לבוא הנה,‬ ‫ולבחור מה שמוצא חן בעיניהן,‬
‫כדי ליצור שוב תחושת זהות.‬
‫בסדר?‬
‫תיהני.‬
‫היי. אני פה אם את צריכה אותי.‬
‫מה המידה שלך? יש במחסן עוד בגדים לאביב.‬
‫נראה לי שאחזור אחר כך. אבל תודה.‬
‫אבל לא לקחת כלום.‬
‫אני לא ממש בטוחה מה...‬
‫תישארי במקומך. לא נחשוב על זה יותר מדי.‬
‫אני אביא לך כמה דברים בסיסיים, בסדר?‬
‫כמה מכנסיים, כמה חולצות,‬
‫כמה זוגות גרביים, כמה סוודרים.‬
‫מה המידה של הילדה שלך?‬ ‫-ארבע או חמש.‬
‫יש לנו דברים טובים גם בשבילה.‬
‫היא אוהבת חדי קרן?‬
‫כן.‬
‫כולן חוטפות שוק‬ ‫בפעם הראשונה שהן נכנסות הנה.‬
‫כל המעגלים שלנו נשרפים‬ ‫אחרי מה שאנחנו עוברות.‬
‫כשרק הגעתי, עברו שבועות‬ ‫עד שנזכרתי מה הצבע האהוב עליי.‬
‫למה יש קופה אם הכול בחינם?‬
‫כדי שתהיה תחושה נורמלית.‬
‫אין פה תחושה נורמלית.‬
‫טוב, כרגע אני זאת שמכניסה קניות בכאילו‬
‫לשקיות בכאילו.‬
‫עכשיו תשתמשו במלח כדי לצייר על הנייר.‬
‫יש לנו בשבילך טלפון מחודש. הוא הגיע עכשיו.‬
‫נקי לגמרי. רק בשבילך.‬
‫תצטרכי לצאת החוצה כדי להשתמש בו,‬ ‫כמובן, אחרי שנסדר לך מספר.‬
‫לוועדת התקשורת הפדרלית יש תוכנית הצלה‬
‫שמספקת שירותי טלפון מוזלים‬ ‫לאנשים במקלטי חירום.‬
‫אבל כמו כל דבר שהממשלה עושה,‬ ‫יש הרבה בירוקרטיה.‬
‫קודם כול תקלידי את מספר הביטוח הלאומי שלך.‬
‫את לא יודעת את המספר?‬
‫אני פשוט לא בטוחה שאני מוכנה, כי...‬
‫אני יודעת שהוא מחכה לי בדואר הנכנס, אז...‬
‫טוב, אז בלי אימייל.‬
‫היום רק נפעיל את הטלפון שלך.‬
‫ו...‬
‫והמספר הזה לא יהיה רשום בשום מקום?‬ ‫לא יהיה אפשר לחפש אותו?‬
‫לאף אחד חוץ ממך אין את המספר.‬
‫נא להשאיר הודעה לאחר הצליל.‬
‫היי, אמא. זאת אלכס. אני...‬
‫לא היה לי טלפון במשך זמן מה,‬
‫אז אני לא יודעת‬ ‫אם ניסית להשיג אותי או משהו,‬
‫אבל זה המספר החדש שלי.‬
‫בבקשה אל תיתני אותו לאף אחד.‬
‫התקשרתי רק לבדוק מה שלומך,‬
‫ו... זהו, אז...‬
‫אני אוהבת אותך. בסדר.‬
‫פשוט תביא משהו אורגני.‬
‫רג'ינה?‬
‫מי זאת?‬ ‫-סליחה, זאת אלכס.‬
‫זאת אלכס, העוזרת שלך.‬
‫אוי, אלכס, סליחה.‬ ‫חשבתי שאת הבחור מהמשלוחים של הקניות.‬
‫הוא כל הזמן מתקשר אליי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫סליחה.‬
‫אמרת שאני יכולה להתקשר‬ ‫מתי שארצה. התכוונת לזה?‬
‫היית פה פעם?‬ ‫-לא.‬
‫תודה.‬ ‫-מים או סודה?‬
‫סודה בשבילי. מתאים לך?‬ ‫-כן.‬
‫והפוך חזק סופר חם בתור התחלה.‬
‫ודאי. השף הוסיף מנה לתפריט,‬
‫פילה ברמונדי מטוגן עם אספרגוס‬ ‫וגרמולטה עם ארטישוק ירושלמי.‬
‫תודה.‬
‫הכול על חשבוני, אז תזמיני‬ ‫מה שאת רוצה, בבקשה. תרגישי חופשי.‬
‫אני צריכה להזמין אותך לצהריים,‬ ‫אחרי כל מה שעשית עבורי.‬
‫כן, טוב, אני הזמנתי אותך לצהריים, אז...‬
‫את נראית טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אני... זאת הפעם הראשונה‬ ‫שאני יוצאת מהמקלט אחרי 16 ימים.‬
‫המקום שהורדת אותי בו היה מקלט.‬
‫אז איך זה להיות בחוץ?‬
‫מוזר.‬
‫את רוצה ללכת מפה?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אז קראתי את המחברת שהשארת במשרד שלי.‬
‫שאלתי את עצמי על זה.‬
‫בהתחלה חשבתי שאולי השארת‬ ‫אותה בשבילי, מין מתנה בכתב יד.‬
‫אבל איפשהו בסביבות בית הערווה,‬
‫הבנתי שבטח השארת אותה בטעות,‬
‫ושאני פולשת לפרטיות שלך.‬
‫אבל אז לא הצלחתי להניח אותה.‬
‫את ממש טובה.‬
‫תודה.‬
‫מי זה בית הפורנו?‬ ‫כי אני חייבת לראות את הזוג הזה.‬
‫אני לא אספר בחיים.‬
‫אני בית השרמוטה.‬
‫עוד לא הכרתי אותך אז.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫את התעלפת בבית שלי מרוב רעב,‬ ‫ואני דפקתי אותך,‬
‫לא זיהיתי אותך במקום ציבורי...‬
‫הבית שלי קיבל שם ראוי.‬
‫כן, אני גנבתי את הכלב שלך,‬
‫ואז שתיתי את כל היין הטוב שלך,‬ ‫ונכנסתי לג'קוזי שלך,‬
‫והזמנתי אלייך מישהו מטינדר.‬
‫באמת?‬
‫כן, אבל לא קרה כלום,‬ ‫כי חזרת מוקדם והרסת הכול.‬
‫למה המחברת שלך היתה במשרד שלי?‬
‫השתמשתי במחשב שלך‬ ‫כדי להגיש בקשה לקולג' בזמן שישנת.‬
‫איזה קולג'?‬
‫מכללת מונטנה לאומנות.‬
‫התקבלתי, בעצם. קיבלתי מלגה.‬ ‫-מצוין. מתי את נוסעת?‬
‫אני לא נוסעת.‬ ‫-למה לא?‬
‫לא... לא הגבתי, לא עשיתי שום דבר.‬
‫אני בטוחה שקל לסדר את זה.‬ ‫את רוצה ללמוד שם?‬
‫כן, אבל אפילו עם המלגה,‬ ‫הלימודים יקרים מדי, אז...‬
‫אז תיקחי הלוואה.‬ ‫לכל הסטודנטים יש היום הלוואות.‬
‫ואין סיכוי ששון ייתן לי ללכת, אז...‬
‫לא, רגע. למה דעתו נחשבת בכלל?‬
‫קראתי את המחברת. לא מגיעה לו שדעתו תיחשב.‬
‫אנחנו במשמורת משותפת.‬ ‫-מי אמר?‬
‫בית המשפט, החוקים.‬
‫את יודעת שאני עורכת דין, כן?‬
‫כן, את עורכת דין של עסקים גדולים.‬
‫דיני תאגידים. אבל יש לי חברה שהיא‬ ‫עורכת דין לענייני משפחה, והיא חיה רעה.‬
‫אז תבדקי אם את עדיין יכולה להירשם,‬
‫ואני אשלח לה הודעה‬ ‫ואבדוק אם אפשר לקבוע פגישה.‬
‫אין לי מספיק כסף לזה, רג'ינה.‬
‫יופי, כי היא לא היתה מסכימה לקחת ממך כסף.‬
‫למה את כל כך נחמדה אליי?‬
‫אולי אני לא שרמוטה.‬
‫היי. התקבלתי ללימודים במרץ,‬
‫וקיבלתי מלגה,‬ ‫אבל אז היה לי מקרה חירום משפחתי,‬
‫ולא יכולתי להגיב.‬
‫מאוחר מדי להירשם? יופי! מה המספר?‬
‫היי, אני לא בטוחה אם אני צריכה את הרישום‬ ‫או את משרד הגזבר. את יכולה לעזור לי?‬
‫איך בודקים את המצב של טופס פ'-פ'-ס'-ה'‬ ‫(בקשה לסיוע פדרלי לסטודנט)?‬
‫היי, אני צריכה לבקש טופס "פפסה", בבקשה.‬
‫איך אני יודעת אם יש לי קוד אישי?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. הוא בכלל לא שלח לי אימיילים.‬
‫- ראיתי את המודעה‬ ‫יכולה לשלם 10 דולר לשעה -‬
‫- זמינה אם את עדיין רוצה ניקוי. -‬
‫תודה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני אלכס, המנקה.‬ ‫-תודה שבאת. אני פני.‬
‫ראית בהודעה שאני יכולה‬ ‫לשלם רק עשרה דולר לשעה, נכון?‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫אין לי חומרי ניקוי,‬ ‫אז לא ציפיתי למשהו אחר.‬
‫פשוט...‬
‫יכול להיות שתראי את העבודה‬ ‫ותרצי לבקש יותר כסף,‬
‫ואני צריכה שתביני שאני לא יכולה לשלם יותר.‬
‫ממש אין לי מספיק כסף,‬
‫אבל אני יותר מדי בהיריון בשביל זה,‬ ‫אז אחותי הלוותה לי כסף.‬
‫בסדר.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫זה הסוד הקטן שלי.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לא, אל תצטערי.‬
‫את יכולה להתחרט אם את רוצה.‬
‫לא.‬
‫את הלקוחה הראשונה שלי,‬
‫אז אין מצב שאני אתחרט.‬
‫טוב, מפה אפשר רק לעלות.‬
‫רוצה לעזור לה לארוז?‬
‫היי.‬
‫אני אלכס.‬
‫זה סטו.‬
‫הוא לא מדבר.‬
‫נעים מאוד, סטו.‬
‫יש לי עוד שני ילדים, אבל הם בבית הספר.‬
‫בנג'י וסמרה.‬
‫אני רוצה שלילדים שלי‬ ‫יהיה משהו יותר טוב מזה. באמת.‬
‫היי, כמובן שאת רוצה.‬
‫זה בסדר.‬
‫באימייל כתבת שאת אורזת?‬
‫כן, אנחנו עוברים ביום שבת לבית יותר קטן.‬
‫בגלל זה אני זקוקה לעזרתך.‬ ‫אני לא יכולה לקחת הכול.‬
‫לא.‬
‫אני יודעת שזה נראה כמו זבל.‬
‫אבל זאת הילדות של הילדים שלי.‬ ‫אי אפשר פשוט לזרוק את השנים האלה לפח.‬
‫את...‬
‫את צריכה גם לפנות מקום‬ ‫כדי שהם יוכלו לגדול.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫בסדר.‬
‫עוד חבילה.‬
‫את חייבת להפסיק. נגמר הזמן.‬
‫אני לא יכולה לשלם לך על עוד שעות.‬
‫אל תדאגי.‬ ‫-לא, זה לא הוגן.‬
‫באמת, משום מה נכנסתי לקטע,‬ ‫ועכשיו אני חייבת להגיע לפסגה.‬
‫שים מוזיקה, סטו.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה לך.‬
‫אני חברה בקבוצת תמיכה לאגרנים.‬
‫קשה לנו לשמור על עוזרות הבית שלנו.‬
‫אולי אני יכולה להמליץ עלייך?‬ ‫-כן, זה יהיה מעולה. תודה.‬
‫יופי. תודה לך.‬
‫- תשעים דולרים -‬
‫- מספר חסוי‬ ‫שמעתי עלייך מפני. -‬
‫- מתי את פנויה לניקיון? -‬
‫- מספר חסוי‬ ‫היי, אני חבר של פני. -‬
‫- כמה את לוקחת לשעה? -‬
‫- מספר חסוי‬ ‫את פנויה ביום חמישי? הרבה עבודה! -‬
‫היי.‬
‫היי, התקשרתי לברר בקשר לדיור משפחתי.‬
‫אני אלמד במשרה מלאה, כן.‬
‫איזה פיקדון צריך לתת?‬
‫אפשר לוותר על הפיקדון‬ ‫אם הוא גורם לקושי כלכלי?‬
‫יופי. את יכולה להעביר אותי לשם?‬ ‫התשלום בהתאם ליכולת?‬
‫אני יכולה לשלם בדיוק אפס.‬
‫זה יכול להיות מעולה,‬ ‫אבל אין לי כרגע כתובת קבועה.‬
‫את יכולה לשלוח לי באימייל?‬ ‫יש דרך לזרז את זה?‬
‫היי, התקשרתי בשביל להוסיף חתימה דיגיטלית‬ ‫על שטר חוב עבור הלוואת הסטודנטים שלי.‬
‫תוכל לעזור לי?‬
‫כן, יש לי אותו. המספר הוא 45612.‬
‫יופי. מתי הכספים יועברו?‬
‫ואם אלמד גם בסמסטר קיץ, מתי?‬
‫לנגלי הוא שם הנעורים של אמא שלי.‬ ‫הדיור יתחיל מהשבעה ביוני? נהדר.‬
‫מה אני צריכה לעשות כדי לסגור?‬ ‫להתקשר לפפסה?‬
‫בסדר. את יכולה לשלוח לי את הטופס באימייל?‬
‫תודה.‬
‫זין! אלוהים אדירים, מה זה הריח הזה?‬
‫הבעלים השאירו קרטון חלב מאחורה.‬
‫כמה קילומטרים היא עשתה?‬ ‫-315,000.‬
‫אני אתן לך 400.‬
‫נמכר.‬
‫מה את אומרת על המכונית החדשה שלנו?‬
‫ניתן לה שם?‬ ‫-פשטידה מסריחה!‬
‫פשטידה מסריחה?‬
‫אולי נקרא לה ג'ייד (ירקן)? בגלל הצבע.‬
‫פשטידה מסריחה! פשטידה מסריחה!‬ ‫-בסדר.‬
‫נקרא לך פשטידה מסריחה. כן?‬
‫נדמה לי שחסר לנו משהו כדי שהמכונית הזאת‬ ‫תהיה שלנו באופן רשמי. מה את חושבת?‬
‫שופ! שופ!‬
‫"אני מתחילה, אני מתחילה‬ ‫שוב, בנות, מה החולשה שלי?‬
‫בסדר‬ ‫בכיף, בכיף‬
‫מתעסקת בשלי‬
‫סולט, הסתכלתי סביב‬ ‫ולא יכולתי להאמין‬
‫אני נשבעת, אני בהלם‬ ‫האחיינית שלי עדה‬
‫לאחי היה עניין‬ ‫עם איזה מין‬
‫קטלני, קטלני‬ ‫הייתי חייבת‬
‫אני לא ביישנית‬ ‫אז ביקשתי מספרים‬
‫זונה? לא, זה לא הופך אותי‬
‫אתה רואה מה אני רוצה?‬ ‫תחליק אותו מהר‬
‫הרגשתי אותו בירכיים אז נכנסתי‬ ‫לשקית ההפתעות שלי‬
‫ואז התהפכתי בשביל טיפ‬ ‫בא לי לעשות לו תרגילים"‬
‫אז קודם כול, האקס שלך לא יכול‬ ‫למנוע ממך לעבור למונטנה,‬
‫והוא לא ימנע ממך.‬
‫אני לא צריכה לקבל ממנו רשות?‬ ‫-לא.‬
‫את צריכה רק להודיע לו שאת עוזבת.‬
‫אנחנו ננסח משהו שנקרא "הודעת מעבר"‬ ‫ונגיש לו אותה.‬
‫ברגע שהוא יסכים, אתם תתקנו‬ ‫את תוכנית ההורות שלכם. ואז, תהיי חופשייה.‬
‫ומה אם הוא לא יסכים?‬
‫טכנית, יש לו שלושים יום להודיע על התנגדות.‬
‫אם הוא יעשה את זה,‬ ‫נצטרך להילחם בבית המשפט.‬
‫בסדר.‬
‫אין לי כל כך שלושים יום,‬
‫כי אני אמורה לעזוב את המקלט בשישה,‬
‫וקיוויתי לנסוע ישר למונטנה,‬
‫כי ככה אני לא אצטרך לשלם בינתיים על דירה.‬
‫אז נרשמתי לסמסטר קיץ,‬
‫שילמתי פיקדון על הדירה, הכול.‬
‫את צופה שלשון תהיה התנגדות?‬
‫כן.‬
‫בסדר, טוב, אם הוא יתנגד,‬ ‫נפיל עליו פצצת אטום משפטית.‬
‫נבקש צו למניעת מגע, זה בעצם צו הרחקה,‬
‫ונבקש שתקבלי‬
‫משמורת חירום מיידית על מאדי, כי הוא אלים.‬
‫זה עניין של ביטחון אישי.‬
‫אני יכולה לעשות דבר כזה?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר גם להמשיך.‬
‫אפשר להגיש תלונה במשטרה,‬ ‫אולי אפילו על הזנחה פושעת של ילדה.‬
‫אפשר לתבוע אותו על עוגמת נפש ונזקים.‬
‫אפשר למחוץ את הנשמה שלו, רק צריך זמן.‬
‫הדרך הכי מהירה שבה תוכלי‬ ‫להגיע למיסולה לסמסטר הקיץ‬
‫היא שהוא יחתום על הודעת המעבר.‬
‫בסדר.‬
‫מי יגיש לו את ההודעה?‬
‫מישהו אחר. אל תדאגי. נשתמש בשירות חיצוני.‬
‫אני יכולה להגיש לו?‬
‫אני לא יודעת אם... זאת אומרת...‬
‫זה רעיון טוב?‬
‫אני יכולה לעשות את זה‬ ‫במקום ציבורי או משהו. אני פשוט...‬
‫אני...‬
‫אני רוצה להגיד לו.‬
‫אני רוצה שהוא יראה‬ ‫שאני לא פוחדת ממנו יותר.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫אנחנו הולכות לחפש מישהי.‬ ‫-את מי?‬
‫- שוק איכרים -‬
‫אמא!‬
‫אלוהים אדירים! מאדי!‬
‫אוי, התגעגעתי אלייך.‬
‫טוב, תני לי לראות‬ ‫את הניצוץ הקדמוני בעיניים שלך.‬
‫אני רואה אותו. הוא עדיין שם.‬
‫אלוהים. אני אוהבת אותך!‬ ‫-היי, אמא.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שאת לא בעיר.‬
‫לא עזבתי את העיר לרגע.‬
‫הנחתי ש...‬ ‫-הנחת.‬
‫מה הנחת עליי, אלכס?‬
‫חשבתי שבטח לא נשארת באזור‬ ‫אחרי שבזיל שחרר אותך מהאשפוז.‬
‫טוב, טעית.‬
‫השתמשתי בבזיל כדי לברוח מהכלא‬ ‫שהבת שלי הכניסה אותי אליו,‬
‫ואז זרקתי אותו לרחוב.‬
‫תיקנתי את המכונית. מצאתי עבודה חדשה.‬
‫ולא יכולתי להיות יותר מאושרת.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-אוי, מותק...‬
‫הפסקה?‬ ‫-לא.‬
‫אלה הבת שלי והבת שלה.‬
‫את סבתא?‬ ‫-לא, לבת שלי יש בת.‬
‫מותק, לקוחה.‬ ‫-כן. סליחה, מותק.‬
‫רק שנייה. שלום לך!‬
‫את הדברים המקסימים האלה‬ ‫מייצרת אומנית מקומית מפורסמת.‬
‫והם עולים רק חמישים דולר לשלושה.‬ ‫הם פשוט שמיימיים.‬
‫בכל אופן, מותק, רק רציתי שתדעי‬
‫שאני מרגישה מאוד מאוזנת.‬ ‫אני ממש על הקול האומנותי שלי.‬
‫אני פשוט לא יכולה לדבר כרגע,‬
‫כי בסוף היום יש לחץ,‬ ‫את יודעת, אנחנו עסוקים.‬
‫בסדר. אני יכולה לחזור אחר כך?‬
‫את באמת מכריחה אותי להגיד את זה, אלכס?‬
‫אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫באמת, אמא.‬
‫אני יכולה להזמין אותך לבירה, בבקשה?‬
‫בסדר, אבל אנחנו נוסעים בלילה לפורטלנד.‬
‫למייקה יש שם דוכן בשוק הפשפשים, בבוקר.‬
‫בסדר. מתי תחזרי?‬
‫מותק! לקוח.‬ ‫-בסדר, מותק.‬
‫אני לא יודעת. אחר הצהריים.‬
‫מה את אומרת על 18:00?‬ ‫-בטח. למה לא?‬
‫היי, דלעונת.‬
‫פולה.‬ ‫-כן, מותק. בסדר, מותק.‬
‫נו כבר.‬ ‫-אני עובדת. צריכה לעבוד. להתראות.‬
‫שלום לך! אני מתה‬ ‫על הכובע המצחיק שלך. שמיימי.‬
‫יציב כסלע!‬
‫את משלמת במזומן בכאילו או באשראי בכאילו?‬ ‫-מזומן בכאילו.‬
‫כחול יפה.‬
‫כחול שמיים. הצבע האהוב עליי.‬
‫לא קובלט, לא נייבי. כחול שמיים.‬
‫היי.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫אתה רוצה קפה לפני שנדבר?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫את נראית ממש נחמד.‬
‫זה לא לכבודך.‬
‫מה יש במעטפה?‬
‫אני מגישה לך הודעה רשמית.‬
‫מאדי ואני עוברות למונטנה. נרשמתי לקולג'.‬
‫השגתי לנו דיור משפחתי,‬
‫ויש פעוטון לסטודנטיות במשרה מלאה.‬
‫יהיה לנו ממש טוב, ואנחנו נוסעות בשבוע הבא.‬
‫זאת הודעת המעבר, והנה עט לחתום עליה.‬
‫איפה מאדי עכשיו?‬
‫זה לא נתון למשא ומתן...‬ ‫-אני רוצה לדעת איפה הבת שלי.‬
‫את לא יכולה להחזיק אותה שוב כבת ערובה‬ ‫במקלט לנפגעות אלימות במשפחה, אלכס.‬
‫היא מוגנת.‬
‫החוק מחייב אותך לתת לי להיפגש עם הבת שלי.‬
‫למעשה, הוא לא.‬
‫זה טוב לי וטוב למאדי.‬
‫תחתום על הטופס, ונוכל ללכת.‬ ‫-לא.‬
‫לא, אין מצב שאני נותן לך‬ ‫לעבור למונטנה עם הילדה שלי.‬
‫אני עושה לך טובה‬ ‫ונותנת לך הזדמנות לחתום עכשיו,‬
‫במקום לגרור אותך לבית המשפט,‬
‫ואם לא תחתום, הולך להיות לך לא נעים.‬
‫לי יהיה לא נעים?‬
‫בפעם שעברה, השופטת קבעה שאת לא כשירה.‬
‫הפעם זה לא יהיה אותו הדבר.‬
‫יש לי עורכת דין יקרה שתשמח לדאוג‬
‫שבחיים לא תתקרב למרחק‬ ‫של שלושה מטרים ממני או ממאדי, אף פעם.‬
‫אבל חשוב מכך, אני יודעת מה עשית.‬
‫ושאני סובלת מתסמונת פוסט טראומטית בגללך.‬
‫ואני יודעת שאף פעם,‬ ‫אף פעם לא תשלוט עליי יותר, בסדר?‬
‫כנראה שנתראה בבית המשפט.‬
‫- הטאקו של פאקו השמן -‬
‫אם אף פעם לא ראית גבר מנפח זכוכית,‬
‫אז את לא יודעת. זה ממש חושני.‬
‫השפתיים שלהם ממש נוגעות בזכוכית.‬
‫שפה נוגעת בזכוכית.‬
‫וזה מסוכן. את צריכה לבוא לראות את מייקה.‬
‫הוא עושה הדגמות.‬
‫אז הוא החבר שלך עכשיו?‬ ‫-הוא היה מת להיות.‬
‫הוא כל הזמן אומר לי שהוא אוהב אותי.‬
‫אבל...‬
‫את יודעת, ממש נכוויתי מבזיל.‬
‫אז אני לא אמהר עם מייקה.‬
‫חוץ מזה, הוא עדיין גר עם אשתו לשעבר‬ ‫בגלל כל מיני סיבות דפוקות.‬
‫אפשר לקבל בבקשה‬ ‫עוד קצת צ'יפס בחינם, בבקשה?‬
‫בכל אופן...‬
‫סיפרתי לך על הקולקטיב?‬
‫לא.‬ ‫-אני חלק ממין... את יודעת,‬
‫קבוצה של אומנים חדשניים, ו...‬
‫את יודעת...‬
‫הם היו חברים של מייקה,‬ ‫אבל עכשיו הם גם חברים שלי.‬
‫הם ציירים ופסלים,‬
‫ואנחנו גרים ביחד, אוכלים ביחד...‬
‫איפה אתם גרים?‬ ‫-יש להם...‬
‫לופט קרוב לנהר, בפורט רנפרו.‬
‫והם נתנו לי יחידה פינתית.‬
‫הנוף מדהים. כדאי לך לבוא לראות.‬
‫בכל אופן, מותק, מה שאני רוצה להגיד לך‬ ‫זה שלא יכול להיות לי יותר טוב מזה.‬
‫אני עוסקת כל היום באומנות,‬ ‫ואני ערה עד מאוחר,‬
‫מסתכלת על הכוכבים, מדברת עם אומנים כמוני.‬
‫את נראית ממש מאושרת, אמא.‬ ‫-אני מאושרת, מותק.‬
‫באמת. כל הסיפור של בזיל‬ ‫היה ממש נקודת מפנה מבחינתי.‬
‫אני קצת...‬
‫אני קצת עוברת רגע כזה בעצמי עכשיו.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫אני...‬
‫נדמה לי שאמרתי לך, אבל...‬
‫זה מה שאמרתי לך על מונטנה.‬
‫נכון.‬
‫שוב עזבת את שוני.‬
‫נכון, כן. אני עוברת למיסולה.‬
‫בשבוע הבא.‬
‫ו...‬
‫אני אלמד בקולג'.‬
‫וואו.‬
‫יש לך מספיק כסף?‬
‫לא.‬
‫לא, אין לי. אבל אני...‬
‫לקחתי הלוואת סטודנטים. אני אמשיך‬ ‫לנקות בתים כשלא אהיה בלימודים.‬
‫והשגתי דיור משפחתי.‬
‫ואז מצאתי פעוטון בשביל מאדי, אז...‬
‫פשוט ככה.‬
‫בורחת מהעיירה.‬
‫מה את חושבת?‬
‫אלוהים, אני...‬
‫אני הכי גאה שיש.‬
‫טוב...‬
‫היי,‬
‫מגיע לי קרדיט על זה שלימדתי אותך‬ ‫להתכופף לעבר האור, לא?‬
‫מגיע לי להשוויץ, בסדר?‬
‫מגיע לי להשוויץ.‬ ‫-תודה, אמא.‬
‫היי. היי, כולם.‬
‫הבת שלי הולכת לקולג'.‬ ‫-בסדר, אמא...‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫איפה חנית? אני אלווה אותך למכונית.‬
‫לא, אני בסדר. חניתי רחוק, מותק.‬
‫זה יעשה לי טוב, אני אמתח את הרגליים.‬
‫אני בסדר. תני למאדי נשיקה בשמי.‬ ‫-אמא, אני מלווה אותך למכונית.‬
‫למה את כזאת דרמטית?‬
‫אפשר להיפגש שוב לפני שאני נוסעת?‬ ‫-בטח, ילדונת. בסדר.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-בסדר, אישה מוזרה.‬
‫מה יש לך מאחורה?‬
‫שטויות של שווקי פשפשים, את יודעת?‬
‫היי, היה ממש נחמד, ותודה על הבירה.‬
‫תגידי למאדי שאני אוהבת אותה. לילה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬