Baserad på verkliga händelser
DEN STÖRSTA FÖRBRYTELSEN
Norge har varit ockuperat av Tyskland i över två år.
Ute i Europa har nazistregimen börjat deportera och utrota judarna.
26 november 1942, Oslo
Kära allihop.
Klockan tickar och vi har en stor arbetsuppgift framför oss.
Innan jag ger tydliga instruktioner vill jag understryka vikten av-
-att detta görs snabbt och samtidigt nu under morgontimmarna.
Det minskar risken för panik och oförutsedda händelser.
För oss i statspolisen ligger det mycket prestige i att göra detta.
Och ni spelar en viktig roll för att vi ska lyckas.
Alla kvinnliga medlemmar av judiska familjer ska gripas.
Det ska också de män som inte greps i aktionen för en månad sen.
Detta gäller alla, även judar inlagda på sjukhus.
Så det finns inga undantag.
Då ska vi läsa upp... listorna över lagen som ska operera ihop.
Jag läser först ledaren och så den som vederbörande har med sig.
Meltzer... har med sig Sørsdal.
Frivik har med sig Lageråen.
Strenge Næss... åker med Berg.
Zwilgmeyer har med sig Schumann.
Schiøtz har med sig Øverby.
Arneberg har med sig Refshall.
Tre år tidigare
Nu ser du bra och avslappnad ut.
Kom ihåg att han är lång med lite bättre räckvidd än du.
Håll dig helt nära eller långt ifrån.
Då slår vi, alltså. Det finns inget att spara på.
Du är i bra form nu. Lätt och fin. Bra.
Nu är det bara upp till dig. Okej?
-Slappna av. -Tack.
-Är du klar? -Ja. Det är bra.
Jag ska heja.
Okej. Då slår vi lite igen då. Koncentrerat.
Ja! Och så en gång till! Ett, två och tre - och rulla!
Fortsätt! Fortsätt!
Bra, Charles!
Hej!
Bra! Ligg på! Ligg på honom!
Bra, Charles!
Bra!
Två. Tre. Fyra.
Fem. Sex. Sju.
-Åtta. Nio. Tio. -Tio!
Härligt!
Norge! Norge!
Norge, Norge, Norge, Norge!
Det som händer då på slutet är att brorsan tar av sig handskarna-
-innan svensken har träffat golvet.
-Du överdriver. -Nej då.
-Det är helt... -Hej. Vill du ha nåt?
-En akvavit? -Två akvavit.
-Nej, det tål ni inte. -Jag tål det.
Men köp... öl då.
Två öl, tack.
-Vad är det du håller på med? -Vad?
Du säger att vi ska gifta oss?
-Vem säger det? -Han där.
-Jag ska spela i en äkta film. -En äkta film?
-Harry? -Ja.
Det är min bror. Lyssna inte på honom.
Så han ljuger? Du har inte sagt det?
-Nej, men det... -Charles!
Det är bara... du får inte...
Jag fick säga nåt för att få med honom hit. Han skulle träffa dig.
-Skål. -Skål.
Skål!
-Ska vi dansa? -Får jag lov?
-Hej. -Isak, det här är Ragnhild.
Hej. Isak. Jag är Charles bror.
-Hur gick matchen då? -Bra. Jag vann.
-Charles, vet du vad klockan är? -Nej, vad är klockan?
Vad tror du? Var skulle du ha varit nu?
Han vann matchen. Sen skulle vi bara ta en öl och så komma sen.
Men jag går och hämtar min kavaj.
-Ledsen. -Trevligt att träffa dig.
-Du är bara avundsjuk. -Nej, det är helt sant.
-Du, din tjuv. Ge mig den. -Nej!
-Han tål ingenting. -Charles!
-Du tar inte med dig glaset hem. -Det var inte jag. Det var Charles.
-Äntligen! Var har ni varit? -Jag har boxats.
-Maten har varit klar jättelänge. -Jag vet. Är mamma väldigt arg?
Ganska besviken och lite ledsen.
-Jag gör som jag vill! -Ställ det där. Ställ ner det där.
-Vad är det med honom? -Han skulle ta en öl.
Det ser ut som att han har druckit mer än en.
-Harry? Hej. -Hej.
Kom nu. Ta dig samman.
-Du, ta dig samman. -Det är bra. Det är okej.
Spotta ut karamellen.
Ja, nu är de här.
-Hej, mamma. -God shabbas.
-Hej. -Hej.
God shabbas.
-Förlåt att vi är sena. -God shabbas.
-Hur gick det då? -Jag vann matchen.
-Vann ni matchen? -Ja, vi vann mot Sverige.
-Vi slog dem. -Det är ju helt otroligt!
Så det var lite svårt att bara gå med en gång.
Vi var tvungna... Det var tal och så fick vi pokaler och så.
Då tog det lite längre tid än vi hade räknat med och...
-Vi måste ju fira att han vann. -Harry var otroligt nervös.
-Jag blev glad när det gick så bra. -Charles, du gör precis som du vill.
Du har ingen respekt för din familj och din bakgrund.
Matchen är en sak, men att du inte kommer hem? Att du tar med Harry?
-Hur gick det i shul? -Jamen, snälla!
Ska vi inte bara äta? Charles, du tar kiddush.
-Ska jag ta kiddush? -Ja.
-Ska han ta kiddush? -Ja, varför inte?
Amen.
Väldigt bra.
-Kan jag få en boll till? -Se om det finns fler.
-Ta en boll till. -Det är jättegott, mamma.
-Skål och gratulerar igen, Charles. -Tack.
-Skål för Norge. -Skål för Norge, ja.
Du tar hand om mig hela tiden. Du kan ta på din egen servett.
Jag har inte spillt nånting. Du får tvätta den själv.
-Att han bara somnar så där... -Undrar vad han drömmer om.
-Gör det ont? -Nej. Det är bra.
Nu ser det ganska fint ut.
Du. Nu ser jag att du sitter och tänker på nåt.
Vad är det för nåt?
Jag har... träffat en flicka.
Så roligt.
Men...
...hon är inte judinna.
Hon heter Ragnhild och jag är helt säker på att du kommer älska henne.
Ja...
-Jag vill bara att du är lycklig. -Jag vet det, mamma.
Se vad jag fick! Två ägg.
-Så bra. -Av grannen.
Vad är det?
Det är så länge sen som vi fick brev från Litauen.
Det är krig. Så saker tar tid.
Jag orkar inte fly en gång till.
Det ska vi inte. Kriget kommer inte hit.
Du syr och min butik hankar sig fram och...
Förlåt. - Pojkar?
Pappa har lärt sig ett nytt uttryck.
Kan du inte säga det igen, Benzel? Min butik...?
Min butik hankar sig fram.
Vad sa du?
-Min butik hankar sig fram! -Din butik hankar sig fram?
Kan du ta med det paketet med korv till Andersen?
-Ja. Fru Andersen eller de över oss? -De som bor över oss.
De orkar inte med trappan längre. Så det är en liten avskedspresent.
-Så deras lägenhet blir ledig? -Lägenhet... Det är ett stort rum.
Nej...!
Hej.
Är din pappa här?
Charles!
Vad är det?
Charles. Vad...
Charles, säg nåt då.
Vill du gifta dig med mig?
-Menar du det? -Ja.
Kom ihåg paketet du skulle ta med åt mig, Charles.
Jag har precis friat till Ragnhild.
-Det här är Ragnhild. -Hej.
Hej. Trevligt att träffa dig.
Har hon svarat?
Säg ja. Du kommer att få ett bra liv med Charles.
-Ja -Ja?
Ja. Ja, jag vill gifta mig med dig.
-Hej då, pappa! -Hej då!
-Ragnhild Braude? -Inte illa, va?
Jösses! Vi dansade alltid förr. Varför slutade vi med det?
Kan fyra barn på två rum och kök ha nåt med det att göra?
Kära allihop.
Kära Ragnhild.
Jag minns första gången jag träffade dig.
Lyckligtvis var det jag och inte en av mina bröder.
Det var min tur att hjälpa pappa att hämta kött från Sverige.
Så jag satt på tåget. Och in i vagnen kommer Ragnhild.
Och aldrig har jag sett nåt vackrare.
Och jag fick dig en liten stund på tu man hand.
-Och nu är vi här. -Ja.
Så jag vill, allihop, utbringa fru Braudes skål.
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig.
Herregud, så vacker du är.
-Vi ska få det bra här. -Ja.
Två sängar till i hörnet där och... köket där borta.
Entré där. Välkommen till foajén, där folk kan få en välkomstdrink.
Tänk dig när de springer runt en massa barn här.
Ett tapetlager till, så ryms inte ens vi här.
Här ryms det många barn.
Jag börjar nästan tro att du menar allvar med det här.
9 april 1940
Charles. Charles, vi måste gå ner!
Befälhavande amiral meddelar:
I natt har tyska krigsskepp forcerat Oslofjords fästning-
-under strid med fästningens batterier och fortsatt vidare.
Kl. 4.30 rapporterades det om häftig strid-
-mellan en del av krigsskeppen och Oscarsborg.
Kl. 5 fick utrikesministern besök av det tyska sändebudet-
-som sa att Norge inte bör göra motstånd mot de tyska trupperna.
Han sa att Norge nu gjorde klokt i att lyda under den tyska militären.
Ta hand om mamma.
-Ska ni inte med till Sverige? -Vi har våra liv här.
Säg till pojkarna att de måste vara försiktiga nu.
Hej då.
-Vi behöver fler sandsäckar. -Vi behöver två här.
-Rakt fram! -Ja!
Hej.
Om två veckor är de ute. Då har engelsmännen kastat ut dem.
-Två veckor? -Tre då.
Vi flyttar oss. Snyggt.
Håll avståndet.
Bara... skuggboxa lite.
Hej. Vi får gå in på kontoret.
Hallå, pojkar, kom hit!
Vi måste stänga klubben. Vi är färdiga.
-Stänga klubben? Varför det? -Går vi med i NS så kan vi fortsätta.
-Annars måste vi stänga klubben. -Nej.
Frågeformulär för judar i Norge
-Jag vill inte fylla i det här. -Vad säger du?
Jag ska inte fylla i det här. De skickar runt det till teatrarna.
Och ingen anställer judar längre.
Ingen kommer att skicka ut det där.
De vill bara sätta oss i fack.
Här frågar de vad jag har för tro. Jag har ingen tro.
-Ärligt talat, Charles. Du är jude. -Inte nu längre, mamma. Jag är norsk.
Det handlar inte om tro eller ej. Eller om vi känner oss norska.
-Varför måste vi göra det då? -För nazisterna är vi en ras.
-Judarna är en ras, ingen religion. -Just det.
Därför kom ni hit från Litauen?
-Nu räcker det! -Han har ju helt rätt.
Vad har det att vara jude gett oss annat än problem?
Sätt dig ner! Och gör som din mamma säger!
Annars vad då?
Fyll i formuläret. Skitunge.
-Jag gör det fan inte. -Tre månaders fängelse om vi vägrar.
Jag tar hellre den risken. Det här är ju helt sjukt.
Bara få det stämplat. Kom igen nu.
Kom, vi går.
Isak Braude.
Harry Braude.
Charles Braude.
Nöjd nu?
TYSKLAND SEGRAR PÅ ALLA FRONTER
-Vem ska egentligen ha lådorna? -Jag fick en adress på Nordstrand.
-Lyssna. -Vad är det?
Några i motståndsrörelsen har frågat-
-om jag kan köra till gränsen nästa vecka.
-Vad ska du köra? -Folk. Som flyr.
-Har du inte hört om Trondheim? -Nej, vad har hänt i Trondheim?
De har gripit en massa judiska män i synagogan.
Inte bara judar. De griper motstånds- folk också. Vissa har skjutits.
-Så då ska vi åka till Sverige? -Jag ska. För jag har bilen.
-Du kan inte göra det själv. -Självklart kan jag göra det själv.
-Det är ju jättefarligt. -Borde inte vi också sticka?
-Om du åker fast då? -Nej, ni följer inte med.
Jag måste ju ha plats till de som flyr på bilen.
-Har du pratat med pappa om det? -Nej. Ni stannar och tar hand om dem.
Hej, flickor. Vad gör ni här?
Mamma är borta.
"De hoppade från isflak till isflak."
"Klatsch sa det när fenorna slog i isen. Och klatsch igen."
"De klappade de små sälarna med fenorna och skrattade."
"När det föll snö på isen så sopade Snorre bort den."
Maja?
Så härligt att se dig.
-Mamma! -Hej.
Hej!
-Har det gått bra? -Ja.
-Vi kanske ska läsa lite till? -Ja!
Höra vad som händer med Snorre. Ni kan sätta er där.
-Vad hände? -De tog mig till polishuskällaren.
-Vad ville de då? -De vet att Jakob har flytt.
Alla är registrerade.
Om jag inte säger vart han har flytt så griper de mig. De tar mina barn.
-Vet du var han är? -Nej, han ville inte säga det.
Just det här kunde hända. Att jag hamnar i en sån situation.
Du skulle ha sett dem där nere. De skakade mig, skrek och slet tag...
-Ska flickorna stanna här lite till? -Nej.
Nej, jag måste ta med dem.
Bara lägg den där.
-Där är ni ju! -Hej.
-Kan ni ta med dem in? -Ja.
Vi ligger lite efter, förstår ni.
Nu förstår jag varifrån du fick det här jobbet.
Du kan bara ställa det här.
Det är värvningsmöte till östfronten.
Då ställer vi upp!
Vi sticker.
Ja, vi älskar detta land
som det stiger fram
-Vad är det du gör? Charles? -Inget. Bara töm flaket.
Kom! Charles, in i bilen.
-Sluta då. Kom nu. -Bara starta bilen.
-Kom nu, Charles! -Nu måste vi åka. Kom!
Ska inte du till jobbet?
Bara tio minuter till.
26 oktober 1942
God morgon.
Min mamma vet om en lägenhet.
-En lägenhet? -Som är större.
-Kök och två sovrum. -Två sovrum?
Ett till oss var då?
Jag tänkte kanske att det var på tiden.
Jag håller med.
-Vem är det? -Polisen!
Herregud! Vad har du gjort? Charles, vad har du gjort?
-Polisen! Öppna dörren! -Jag repade hirdens bil i går.
-Jag kommer! -Varför gör du det? Du vet hur de är.
De har inga bevis och vill skrämmas.
Jag förstår inte varför du håller på så där.
Ja, jag vet det.
Och jag ska ha barn med dig?
Öppna dörren nu!
Charles Braude? Vi har en arresteringsorder på dig.
-Vad gäller det? -Ta på dig byxor.
Vad ska du gripa honom för?
-Packa lite varma kläder. -Varför måste han packa?
-Du kan väl säga vad det gäller? -Klä på dig och följ med ut i bilen.
-Vart ska han då? -Bara packa ner nåt till mig.
Jag kommer snart tillbaka. Okej?
Ta på dig den.
-Så där, kom nu. -Får jag två minuter med min fru?
-Ni kan säga hej då, sen går vi. -Okej.
Hör på. Jag älskar dig. Det här ordnar sig.
Jag är snart tillbaka.
-Men jag vet ju inte vart du ska. -Det blir bra.
Det blir jättebra. Jag är snart tillbaka. Jag älskar dig.
-Okej, så. Kom nu. -Jag kommer snart tillbaka.
Charles!
Charles! Ta det med ro.
-Vad gör de här? -Sätt dig i bilen.
-Vad gör ni här? -Ge dem inte en anledning nu.
Interneringslägret Berg utanför Tønsberg
Judar!
Det är historiens krav att ni är här.
Och så länge ni är här på Berg-
-ska vi i statspolisen se till att ni får den behandling ni förtjänar.
Men låt en sak vara helt klar.
Om ni försöker rymma så blir ni skjutna!
Utan varning.
Ner!
Lägg er ner!
Allihop ner! Lägg er ner!
Ner!
In i rummen! Lägg er ner!
Gå in och lägg er ner!
Kom igen!
Följ med. Kom igen!
Följ med, följ med!
Kom igen! Öka takten! Kom igen!
Vad är det vi håller på med här? De har samlat judar från hela landet.
Konstapeln.
Det här kan inte vara rätt. Ingen av oss vet varför vi är här.
Jag är advokat. Jag vet att vi har vissa rättigheter.
Vi måste få veta varför vi är här. Vi har inte gjort nåt fel.
En liten fråga. Varför är vi här?
-Fråga? -Ja.
Du har inte rätt att ställa frågor. Du är jude.
Fortsätt!
Är det bra?
Ja... Hur lång tid tror du att det tar dig att springa bort dit?
Det är väl en 200-300 meter?
Den här...
Den här. Den är liksom inte...
Den är liksom inte helt att lita på.
Den ligger inte lika bra i handen som en bra tysk Luger.
Det är klart, jag kunde lätt ha...
Jag kunde lätt ha missat också.
Men om jag inte skulle träffa en som har kommit ända bort dit...
... så träffar jag helt säkert en av dem som står kvar.
-Hej, Sara. -Herregud!
-Har du mer? Ska jag hjälpa dig? -Nej, det här är det sista.
Har du hört nåt mer?
Nej. Har du?
Nej.
Jag förstår inte var de är. Vad ska de göra med dem?
Säg det.
Nästa!
-Namn? -Sara Bertha Braude.
-Kom hit varje dag och anmäl dig. -Vet du nåt mer om våra män?
Jag har hört att det finns ett ställe utanför Tønsberg.
Är det ett fängelse eller är det ett arbetsläger?
Sara Bertha Braude. Kan du inte vara snäll och svara på mina frågor?
Nästa!
Har du egna barn? Tänk om det hade varit dina barn.
Nästa!
-Nästa! -Fick du veta nåt mer?
Upp! Upp! Alla upp!
Upp med er!
Upp nu! Upp med er!
Fortare! Öka takten! Spring!
Hallå! Så springer vi längst bort!
Spring! Du ska springa!
När jag säger spring, så springer du! Sätt lite fart!
Upp! Ner!
Okej, spring!
Öka takten! Öka takten! Då blir det ålning. Ålning härifrån.
Ner på marken! Vi lägger oss ner och kryper däråt.
Åla. Åla!
Ordentlig ålning, säger jag! Kom igen!
Ordentligt! Lyssna då!
-Åla då! Öka takten! -Är det bra? Vi klarar det.
Ner med rumpan.
Kom igen, Harry. Kom igen.
Kryp då.
Du låter honom ligga.
-Det är inte långt kvar, Harry. -Ner!
Kom här! Kom här! Ställ er här!
Ta med spadarna! Ställ er här. Gräv ner honom.
Gräv ner honom!
Kom igen och gräv!
Gräv! Gräv då!
Kom igen, Harry.
Nu låter du honom ligga. Om du hjälper honom så straffar jag alla.
Kom igen, Harry.
Men så gräv då!
Vi klarar det.
Hallå!
Hjälp mig!
Hallå! Du! Hallå!
Kom här.
Kom.
Du kan värma dig om du vill.
Har du sett bilden?
Har du sett? Den är signerad.
Porat. Han var en slug jävel.
OS-guld. Det är inte fy skam.
Fyra landskamper mot Sverige. Förlorade aldrig.
Till slut var han så suverän-
-att ingen norrman ville möta honom.
1926 fick hans massör möta honom för att han skulle få titeln.
-Visste du det? -Nej.
Sätt dig. Sätt dig ner.
Jag måste säga att jag tycker att du är en helt otrolig boxare.
Den landskampen mot Sverige... Hur var det?
-Sverige? -Jag var där. Jag har sett dig boxas.
Bara slappna av.
Vi bara pratar. Vill du ha?
Kom igen. Här.
För att vara ärlig så har jag varit lite avundsjuk på Porats massör.
Han måste ha varit livrädd så klart, det förstår jag, men ändå...
Att få mäta sig med de bästa. Jag har alltid velat göra det.
Få se hur man står sig. Du förstår vad jag menar?
Så då fick jag en liten idé.
Du vill ju inte vara här. Jag vill inte vara här.
Alla poliser här kommer direkt från Östfronten. De tråkas ju ihjäl.
Så ska du och jag gå en match som omväxling från allt det här?
Vi kunde ha vårt eget lilla Berg-mästerskap.
Fundera på det.
-Vad ville han? -Han ville boxas.
-Han undrade om jag ville möta honom. -Tänk inte ens på det, Charles.
-Tror du inte att jag tar honom? -Det kan hända, men...
Han är kanske en viktklass över mig, men jag kan krossa honom, pappa.
-Det är just det vi inte ska göra. -Varför inte det?
Du tror du kan slå dig ut ur allt. Men detta handlar inte om boxning.
-Boxas du blir du en clown för dem! -Clown? Jag?
-Harry höll på att knäckas i dag! -Charles, du förstår inte...
Hur länge ska vi bara ta emot?
Det känns som formaliteter när de börjar registrera oss.
Stiftar egna lagar för oss. Sätter oss i egna fångläger.
Men det var så det började i det gamla landet också.
De jagade ut folk ur byn och brände deras butiker för att de var judar.
Du kommer aldrig kunna slå dem! Du kommer aldrig få deras respekt!
Hur bra du än är på boxning! Förstår du?
För dem är du ingenting.
Så du ska inte ge dem nåt.
Inte ett lillfinger. Ingenting.
Jag är livrädd. För vad som kan hända.
Med dig.
Harry.
Isak.
Med mamma.
Jag fruktar det värsta.
Hallå! Ni där, in!
-Fick du... -Ja, jag registrerade allt av värde.
-Så tar vi Braude efteråt. -Ja.
-Blir det det sista? -Ja, jag tror det.
Fru Sara Braude? Haakon Høst. Jag är förvaltare.
Er förmögenhet och ert bohag har förverkats och går till statskassan.
Därför ska vi nu gå igenom lägenheten.
Ja. Diverse köks... redskap.
Matsalsmöbler. 150 kronor.
Snälla. Jag jobbar som sömmerska.
-Den var ju väldigt fin. -50 kronor.
Schatull. 70 kronor.
Taklampa. I smidesjärn.
50 kronor.
Ja.
Ja, då är vi strax klara här.
Ni var kanske i färd med att tända i ugnen, fru Braude?
-Det är väldigt kallt här. -Jag sparar lite på veden.
-Det är väldigt kallt. -Ja, det är jag van vid.
Det är ju såna dagar som det är skönt att elda.
Kan inte du hjälpa fru Baude att tända i spisen?
Nej, snälla.
Tack.
Det är min förlovningsring.
Vi är ju inte helt hjärtlösa.
Ja, då har vi fått registrerat allt av värde.
Ja.
JUDE (Stängt.)
Du ska springa! När jag säger spring, så springer du!
Det är inte så kallt i dag. Det är skönt.
-Vill du ha? -Nej tack.
Vi måste göra nåt åt vår latrin. Den är ju helt... den är helt hopplös.
Har du tänkt mer på mitt förslag?
En match? Vi två?
Nej.
-Va? -Jag... svarar nej.
Tror du att du kan säga nej till mig?
Tror du att du får säga nej till mig? Kom här.
Kom igen!
Kom igen då! Kryp då! Kryp då!
Judefitta!
Kryp då! Kryp då!
Res dig upp!
Kryp som en gris! Kryp som en gris!
Kryp runt.
Få höra, din gris!
-Kyss grisen, din jävla gris! -Kyss grisen då, för fan!
Du är en gris. Är du en gris?
Ta och kyss grisen i rumpan!
Tack.
Charles. Du gjorde det rätta.
Du måste äta lite.
-Vi kan inte äta det här. -Vi äter det vi får.
Det säger du om mammas mat också.
Jag hörde att de...
Jag skulle försöka vara rolig, men jag klarar det inte.
Mina pojkar!
Ska vi boxas lite, pappa?
Va?
Rådhuset.
-Slottet ser jag. -Slottet?
-Ja, ser du inte slottet? -Jo.
-Var? -Ser du inte slottet?
-Där borta. Du måste klättra högre. -Bakom Nasjonalteater, din dumsnut.
Där, ja!
Ja, statspolisen, det är Rød.
Precis.
Var vänlig och vänta här, herr Rød.
Jag visste att jag skulle hitta dig på kontoret.
JUDAR FRÅN NORGE MED "DS DONAU"
Fartyget kom i eftermiddags.
Det är en översikt över lastrum och kapacitet.
-Hur lång tid har vi för detta? -48 timmar.
Blir det ett problem?
Nej, det... Nej, självklart inte.
Bra.
Rød?
Nu tar vi dem alla. Alla. Inga undantag.
Ja.
-Hej! -Hallå.
Är du här?
-Det är nu det sker. -Har du jobbat hela natten?
Du måste kalla in alla. Även de som inte är i tjänst.
Och vi behöver alla taxibilar i Oslo och Aker. Förstår du det?
-Listorna är långt ifrån klara. -Då gör jag kaffe och hjälper dig.
Nu blir vi kvitt dem.
Snälla.
Nej.
Ska du bara stanna här då?
Du kan inte bara sitta här och vänta. Det går inte.
-Du måste göra nåt. -Ja, men vart skulle jag ta vägen?
Jag har ingenstans att fly till.
Det finns en kiosk på Fagerborg-
-där det finns väldigt bra människor som hjälper judar.
-Hur kan jag lita på nån som...? -Det är bra människor.
Hur vet du det?
Antingen det eller så får du åka med bil till Sverige.
Det kostar 500 kronor per person. Och de pengarna har inte jag.
-För de har tagit allt jag äger. -Du får de pengarna av mig.
Du är... du är säker i Sverige. Helene är där.
Det kommer att gå... Det kommer att gå jättebra.
Ja?
Ja.
Du måste göra dig klar.
Jag går och avtalar det och så kommer jag till dig sen.
Det kommer att gå bra.
-Hej. -Hej.
Förlåt att jag knackar på så sent. Jag bor i grannporten.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Det går några rykten där ute. Det är vissa som säger...
Vad då?
Att det ska hända nåt med oss judar i natt.
Ja, jag har ett sjukt barn och min man Håkon sitter på Berg.
-Så jag bara undrade om du vet nåt. -Nej, det...
Jag kan inte minnas att jag ska ha fått besked om nåt sånt.
Kan du ringa?
Och undersöka? Om det är nåt som ska hända med oss?
Bara för säkerhets skull, som en god granne.
Bara vänta ett ögonblick.
Ja, god kväll, det är polisinspektör Knut Rød som ringer. Hej.
Jag har en liten fråga. Pågår det nåt speciellt med judarna?
Jag tänker på planerade aktioner eller nåt sånt?
Ja.
Ja, precis.
Nej, jag förstår. Ja.
Tack. Ja. Adjö.
Nej, det ska inte ha gått ut nån polisorder om nåt sånt nu.
Nej.
-Då har vi fått svar på det. -Då... då har vi fått svar på det.
Tack.
Nu ska vi gå en sväng.
26 november 1942
Alla upp!
Ut med er! Kom igen!
Upprop! Ut!
Ut! Han säger upprop! Ut!
-Var det alla? -Ja.
Bra. Lyssna nu! Allihop, lyssna nu!
Vi ska nu dela in er i två grupper.
Grupp 1 går till grinden. Ta med era ägodelar.
Grupp 2 står kvar.
Jag ska läsa era namn fortlöpande. Så lyssna noga.
Nils Behak. Till grinden.
Bernard Israel Berenhaut. Till grinden.
Phillip Moses Bild. Till grinden.
Moritz Nachtstern. Till grinden.
Leo Løgård. Till grinden.
Rolle Dickman. Stå kvar.
Benjamin Fritjof Friedmann. Till grinden.
-Vad är det som händer? -Jag vet inte.
Håkon Laksov. Till grinden.
Arne Reichmann. Till grinden.
Selmer Samuel Joseff. Till grinden. Bernhard Katz. Stå kvar.
Benzel Braude. Till grinden.
Harry Braude. Till grinden.
Isak Braude. Till grinden.
Charles Braude. Stå kvar.
Abraham Marcus Aboch. Till grinden.
Herman Sachnowitz. Till grinden.
Isak Aksel Hurwitz. Stå kvar.
Ignatz Rosenberg. Till grinden.
Oscar Elias Lahn. Till grinden.
Bernhard Kletzewski. Stå kvar.
Ernst Israel Lewin. Stå kvar.
Georg Emil Koklin. Till grinden.
Kai Feinberg. Till grinden.
David Bergmann. Till grinden.
Joseph Raskow. Till grinden.
Arvid Moritz Hurwitz. Till grinden.
Jakob Hurwitz. Till grinden.
Ska vi inte vänta på Charles?
Då kan ni gå in i baracken igen.
In i ledet!
-Pappa! Harry! -Charles!
-Pappa. Harry. -Kom, kom, kom!
-Harry. -Låt oss vara.
-Du måste stanna här. -Nej.
-Jag vill vara med er. -Charles.
-Pappa. -Du klarar dig.
Jag kan inte... Jag kan inte vara här ensam.
-Jag kan inte vara här utan er. -Du måste stanna här.
Du måste stanna här, om det så är det sista jag ber dig om.
Han ska inte stanna här. - Charles, bara kom.
Kom, Charles. Kom igen.
Hallå!
-Pappa... -Charles, bara följ med.
Hallå!
-Gör som jag ber dig! -Du ska vara med här!
Harry! Det är bättre att han stannar här.
-Kom. -Charles!
-Harry!
-Det är bättre att han stannar här.
Vart ska de?
Vet du vad? Nu ska du vara väldigt glad för att du har gift dig ariskt.
Hallå!
Det är bra, det är bra! Håll honom där! Håll honom där!
Ska du boxas lite? Nu ska vi få se hur bra du är.
Oj, oj, oj! För snabb!
Ska vi inte ta på boxhandskar då?
Din skitstövel.
Ja!
Släpp honom!
Ja!
Ett! Två! Tre!
Du stoppar inte det här nu!
Vi är inte färdiga här! Upp! Upp med dig, din judegris!
Ja!
Upp med dig!
Är du färdig? Är du färdig?
Ja!
Kom igen!
Du ger dig fan inte nu!
Ett till! Ett till! Och ett till!
Det räcker! Det räcker!
Då ska jag läsa upp lagen som ska operera tillsammans.
Jag läser först ledaren och så den som vederbörande har med sig.
Meltzer... har med sig Sørsdal.
Frivik har med sig Lageråen.
Strenge Næss... åker med Berg.
Sara.
Ta dina saker. Du måste gömma dig.
Kom igen! In i bilen. Kom igen.
-Ja. -Kom igen.
In i bilen.
Kom!
Öppna dörren nu!
Fort, fort, fort!
Det är en till i den här omgången.
Polisen! Öppna dörren!
-Sara Bertha Braude? -Hon är inte här.
Du väntar här med honom. - Kom igen. Undersök hela huset.
-Vart ska vi? -Vi ska bara åka lite.
Hej, flickor.
-Det ordnar sig. -Så. Då åker vi.
Skynda dig. Vi måste hinna det här.
-Skynda dig. Jag har fler att hämta. -Jäkla motor.
Det är förgasaren kanske...
Det kan vara tändstiften också.
Om du lurar mig nu så hamnar du på Møllergata. Du förstår det?
Jag vill inte heller nåt annat än att få ut judepacket ur stan.
-Motorproblem? -Ja.
Det ryms en till här.
Gå till kiosken på Fagerborg. Kommer du ihåg det? Kiosken.
-Kom! -Nej, nej! Mamma!
Ser du inte att hon sitter med sina barn? Släpp henne!
Släpp henne!
Man skiljer inte en mor från hennes barn. Du har ju ingen skam i kroppen!
Kom här. Kom igen. Bort till mottagningen.
Alla ska registreras. Bort till mottagningen.
Alla ska registreras!
Rör på er! Kom igen!
Till mottagningen, allihop! Alla ska registreras!
Alla måste gå till mottagningen!
Fortsätt gå!
På rad!
Stanna i kön!
Följ med!
In i ledet!
Stanna i kön! In i ledet!
Tack.
Titta upp och framåt och stanna i kön!
Tack. - Nästa!
Vart ska vi?
Nästa!
Kom igen, fortare!
Fortare!
Sätt fart! Ut!
Rör på er!
Gå på!
Gå genom byggnaden och ut på andra sidan.
Rød? Rød, Knut.
Rød?
Är Amalie här?
Det är din granne Håkon Laksov. Är Amalie här?
-Är Amalie här? Och lille Dan? -Jag har inte sett henne.
-Är du säker? -Hon var borta när hon skulle hämtas.
Rör på er! Alla männen går hitåt!
-Fortare! Fortare! -Gå på! Kom igen!
Fortsätt! Till trappan!
-Är hon där? -Fortare!
Rör på er! Rör på er!
Fortsätt. Fortsätt.
Mamma!
-Mamma! -Sara!
Mamma!
Sara!
-Mamma! -Sara!
-Då går jag. -Ja.
-Knut Rød är här. -Roligt att se dig.
-Heil Hitler! -Är det listorna?
-Det här är bra jobbat, Knut. -Tack.
Gå och sov lite nu.
1 december 1942 Auschwitz
Öppna!
Kvinnor och barn samt män över 45 år till vänster!
Män under 45 år till höger! Fortare! Prata inte!
Hej, Sara.
Ni delas upp för att duscha. Sen träffas ni igen. Förstått?
Kvinnor och barn samt män över 45 år till vänster!
-Män under 45 år däråt! -Benzel!
Prata inte!
-Var är våra pojkar? -De är här.
Mamma!
Åh, Harry!
Åh, Isak!
Var är Charles?
-Kom igen! -Nej, nej, nej!
Släpp varandra! Gå på!
Harry!
Gå på!
Prata inte! Fortare! Gå på!
Hit först!
Vänta här.
Vart ska de nu? Vart ska de nu?
Kom igen, kom igen!
Efter duschen får ni alla nåt varmt att dricka.
Nu!
Kliv ut!
-Mamma, vad ska vi göra? -Prata inte!
Kom ihåg era nummer.
Kom igen, kom igen! Gå till dörren!
529 judar deporterades från Norge till Auschwitz-
-med lastfartyget Donau den 26 november 1942.
Totalt deporterades 773 judar från Norge-
-till tyska dödsläger under andra världskriget.
38 överlevde.
735 liv gick förlorade.
Sara och Benzel blev ihjälgasade samma natt som de kom till Auschwitz.
Harry och Isak mördades bägge två i koncentrationslägret.
Helene Braude var i säkerhet i Sverige under hela kriget.
Judiska fångar hölls på internerings- lägret Berg under hela kriget.
Först i maj 1945 släpptes de fria.
Charles och Ragnhild träffades efter kriget, men återförenades inte.
Håkon Laksov mördades i Auschwitz.
Amalie Laksov flydde till Sverige med deras son Dan.
Maja lyckades fly till Sverige med sina barn.
Charles fortsatte boxningskarriären i flera år efter kriget.
Han gifte om sig två gånger-
-och fick barnen Benny Marthin, Liselotte Leah och Harry.
Allt som Braude-familien hade ägt var borta efter kriget.
Ägodelarna hade stulits av grannarna eller sålts av Likvidationsstyrelsen.
Det samma gällde det som hade ägts av nästan alla judar-
-som återvände till Norge efter kriget.
Knut Rød frikändes 1948 från att ha hjälpt ockupationsmakten.
Han behöll sin tjänst och jobbade vid polisen-
-tills han gick i pension 1965.
Först 2012 kom det en officiell ursäkt från Norges regering.
"Även om morden var nazisternas verk så var det norrmän som grep"-
-"det var norrmän som körde bilarna. Och det hände i Norge."
Familjen Braude, Oslo 1920.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service