‫- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫לא לזוז! ידיים למעלה!
‫לא לזוז! ‫-פאק!
‫עזוב אותי!
‫לישה!
‫-אתם חייבים לרדוף אחריהם!
‫סולה!
‫את מוכרחה לחלץ אותה.
‫פרווין, זו אני.
‫אני לא מבקשת שום דבר.
‫זו החלטה שלך. ‫אבל את היחידה שיכולה לעזור לה.
‫אווה, לא...
‫את חושבת שהם צודקים במה שהם עושים?
‫הם הורגים חפים מפשע.
‫מתי אוכל ללכת להשתין?
‫קרימה!
‫ומה לגבי לישה?
‫למה רצית לקחת אותה לסוריה?
‫לא רציתי.
‫אז מי זה היה?
‫היי.
‫אתה איברהים חדד? ‫-עצור!
‫לכי משם.
‫חיפשנו נערה משוודיה. שמה לישה ואסם.
‫איך ידעתם שאני פה?
‫אני מכירה כמה אנשים. ‫אני לא יכולה לדבר על זה עכשיו.
‫חוסאם...
‫אני גאה בך.
‫אתה תהיה קדוש.
‫הגיע הזמן. אבו ג'יבריל נתן את האות.
‫אחד מעמיתיך הוציא התראה ארצית על צו איתור
‫לאמיל ויאקוב יוהאניסון.
‫תבטלי את ההתראה הארצית.
‫הבנת?
‫ספר לי על המתקפה מחר. ‫-אני לא יודע על מה את מדברת.
‫מתקפת הטרור נגד שוודיה!
‫מתי, איפה... ‫-זה אני.
‫אני יודע איך למצוא את פטימה זוקיץ'.
‫השעה 06:30 ואלה החדשות עם דניאל פורמן.
‫צריך לשפץ את בתי הספר
‫בעלות של יותר משני מיליארד קרונות ‫בשנים הקרובות...
‫- ח'ליפות -
‫אתה יכול לעזור לי? ‫-כן.
‫תעני, לעזאזל.
‫תעני.
‫שלום, פרווין.
‫חוסאם עומד למות.
‫מכריחים אותו להצטרף לפיגוע התאבדות.
‫ואחרי שהוא ימות,
‫הם יכלאו אותי ואת לישה... ‫-בסדר.
‫בסדר... ‫-את מבינה?
‫אני לא יכולה להתעסק בזה עכשיו.
‫ואז יחתנו אותי...
‫אני לא יכולה להתעסק בזה עכשיו. ‫היום המתקפה.
‫המתקפה מתרחשת היום, פרווין.
‫מה? מתי?
‫אני לא יודעת.
‫את חייבת לעזור לי לברר מתי.
‫אבל איך... איך אני אעשה את זה?
‫אני לא יודעת. תמצאי דרך! ‫את מוכרחה לעזור לי.
‫אווה, תקשיבי, בבקשה. אני לא יכולה.
‫תקשיבי. לא אעזור לך לחזור הביתה ‫אם לא תעזרי לי.
‫תבררי מתי ואיפה.
‫מה?
‫מה את אומרת?
‫שמעת אותי.
‫בגללך חזרתי, אווה.
‫אני יודעת. זה לא מעניין אותי עכשיו.
‫תקשיבי לי, זה לא מעניין אותי!
‫לא אעזור לך לחזור הביתה ‫אם לא תעזרי לי עכשיו.
‫אבל, אווה...
‫סליחה.
‫כן?
‫מצאתם פה תיק גב כחול?
‫זה מה שאמרת לה? ‫-כן.
‫איך יכולת לומר זאת? ‫-אבל...
‫אתה מוכרח להבין! ‫מצידי שהיא תמות אם זה ימנע את המתקפה.
‫אני מקווה שגם מצידך.
‫כן, הבנתי.
‫איפה אתה?
‫בדרך לעבודה.
‫את בעיר?
‫לא, אני מתחבאת מתחת לאיזה מחלף בווסטברגה.
‫למה?
‫מה אני אעשה? העיר שורצת שוטרים.
‫אני לא יודעת לאן ללכת.
‫כן, וסטברגה.
‫ברוכים הבאים לאולם ויקטוריה. ‫-שלום...
‫נעים להכיר.
‫גבירותיי ורבותיי, ‫לאחר שמצאתם את מושבכם, אנא...
‫למה הוא מפנה לי את הגב?
‫אני מתפלל,
‫ומתפלל...
‫אבל הוא רק מפנה לי את הגב.
‫אני לא רוצה למות.
‫אנחנו צריכים ללכת מכאן.
‫איך?
‫אני בקשר עם המשטרה השוודית.
‫עזרתי להם.
‫לכן יש לי את הטלפון הנייד.
‫הם יכולים לעזור לנו לברוח.
‫הם חייבים להציל אותי.
‫אוקיי.
‫הם יכולים.
‫אבל תצטרך לספר לי על המתקפה.
‫מבטיח?
‫על "הנוסע".
‫על הכול. ‫-אוקיי.
‫אם תספר הכול, הם יעזרו לנו לחזור הביתה.
‫טוב?
‫טוב... תודה.
‫הלו?
‫היי. זה קורה היום בשעה 11:00. ‫יתרחשו שלוש מתקפות בו-זמנית.
‫הם יפוצצו טיסה ללונדון,
‫ואז פגישה באולם ויקטוריה,
‫ואז יירו באנשים בתחנת רכבת תחתית.
‫באיזו תחנה? ‫-גלובן.
‫הם ייכנסו מכיוונים שונים ‫-לעזאזל!
‫ויירו בכל מי ששם.
‫רגע!
‫אני רק מתקשרת. רגע!
‫רגע! יש מתקפת טרור! ‫-צאי מהמכונית!
‫מוקד חירום, הלו? ‫-יש מתקפת טרור. חכו, בבקשה!
‫הלו? ‫-רגע! יש מתקפת טרור!
‫לעזאזל! ‫-תניחי את הטלפון!
‫מה שמך ומהיכן את מתקשרת?
‫צאי מהמכונית!
‫על האדמה!
‫-הלו? את שם?
‫על הברכיים! ‫-תקשיבו.
‫הם עומדים לפוצץ
‫טיסה ללונדון, בבקשה! ‫-אני מבקשת ממך להירגע.
‫תניחי את הטלפון! ‫-שמך.
‫איפה הנשק? ‫-הם עומדים לירות בקהל.
‫אתה תיקח את הכניסה ההיא
‫ואני איכנס מכאן, מהצד השני.
‫בסדר?
‫זה הרגע, יאקוב.
‫מה הדבר הראשון שאתה צריך לעשות?
‫אני אפתח את הדלת בירייה,
‫אזרוק פנימה רימון,
‫ואז איכנס ואירה בהם. ‫-בדיוק.
‫בכל מי שתראה.
‫אבל לאט לאט. לא צריך למהר.
‫ואז ניפגש שם באמצע.
‫בשם האל.
‫- גלובן -
‫משטרה! לא לזוז!
‫קח את הנשק.
‫לא לזוז!
‫הנשק אצלי. תסתובב.
‫תראה את כפות הידיים.
‫- משטרה -
‫על הבטן.
‫אתה יכול להפסיק ללחוץ. שום דבר לא יקרה.
‫זה נגמר!
‫שב! ‫-תאזוק אותו.
‫שב.
‫שני האחים נוטרלו.
‫אני חוזר, שני האחים נוטרלו.
‫באיזה מצב הם?
‫אחד מת, מצב השני לא ברור.
‫תודה. מריסטאד 2, סיימתם?
‫כן. אולם ויקטוריה פונה. אין אזרחים באזור.
‫קיבלתי.
‫מריסטאד 3, איפה "הנוסע"?
‫היה עומס תנועה.
‫אנחנו במרחק דקות ספורות מאולם ויקטוריה.
‫קיבלתי.
‫מה שיתבטא בעיכוב של שנה בערך.
‫קיבלנו הודעה כרגע שהיו יריות
‫ליד גלובן בדרום סטוקהולם.
‫קיבלנו. אנחנו בהיכון.
‫פצועים או הרוגים.
‫אנחנו עוסקים בחשד לירי באזור גלובן.
‫מה לכל הרוחות? ‫-לעזאזל!
‫הוא חתך מהנתיב. ‫-לעזאזל!
‫סע...
‫הוא נוסע מערבה בדרך טלפון. אנחנו אחריו.
‫מה? מה קורה?
‫הוא כנראה ראה אותנו!
‫איך הוא קלט אתכם, לעזאזל?
‫שנעקוב אחרי היעד או שננסה לעצור אותו?
‫תעקבו. אל תתערבו.
‫יש לו פצצה במכונית. ‫היא מאוד רגישה. אל תתערבו.
‫אוקיי.
‫קיבלנו.
‫הוא נכנס לחניון בדרך סלמדלס 46-44.
‫טוב, תישארו בחוץ. חכו לתגבורת. צאו...
‫אבטחו את הבניין.
‫חכו לתגבורת.
‫מה קורה עם "הנוסע"?
‫הקשר איתו נותק כשהוא ירד לחניון.
‫אבטחנו את היציאות.
‫אני רוצה שתשלחו תיאור מדויק לכולם.
‫תפנו את כולם מהבניין. עכשיו.
‫מה קורה? איפה היחידה לנטרול פצצות?
‫מגיעה בעוד 20. ‫-אנחנו מוכנים לערוך חיפוש בבניין.
‫אז קדימה.
‫היי!
‫אני שכן שלך. אני גר מתחתייך.
‫יש אצלך נזילה במקרה?
‫לקומה השנייה.
‫קדימה. זוזו.
‫פה אמור להיות יבש.
‫אבדוק את מכונת הכביסה.
‫משטרה! לפתוח! ‫-משטרה! לפתוח!
‫מה קורה? ‫-צריך להתפנות מהבניין.
‫אימא, אימאן, בואו. ‫-כמה בני משפחה אתם?
‫שלושה. ‫-הם שלושה.
‫בסדר. ‫-קדימה.
‫ממש לא מזמן...
‫החלפתי את הצנרת.
‫משטרה! לפתוח!
‫לפתוח!
‫מפנים את הבניין. ‫-לפתוח!
‫לפתוח!
‫מפנים את הבניין.
‫תסמן אותה.
‫מפנים אותו באופן מיידי.
‫כולם צריכים לצאת מהבניין.
‫מפנים אותו באופן מיידי.
‫טוב. תתחילו לפנות מבנים שכנים.
‫טוב. זה התחיל.
‫איפה קבוצה 3?
‫הם בדרך.
‫אני רוצה לדעת מועד הגעה משוער.
‫צאו מהבניין.
‫יש סכנת פיצוץ.
‫פנו ימינה ביציאה.
‫צאו מהבניין.
‫לא לעבור את המחסומים.
‫קדימה.
‫כשהתרחש הפיצוץ רב העוצמה ‫בחניון בדרום סטוקהולם היום,
‫מתקפת הטרור כבר נכשלה.
‫אבל התוכנית המקורית של המחבלים ‫הוגדרה כמתוחכמת ביותר,
‫ומטרתה הייתה לתקוף שלושה יעדים בו-זמנית.
‫אבל כל המתקפות נמנעו ברגע האחרון
‫בידי שירות הביטחון השוודי.
‫לו היו מצליחים, הייתה זו
‫אחת המתקפות הקטלניות ביותר בתולדות אירופה.
‫בין 500 ל-600 איש היו מקפחים את חייהם.
‫שניים מהמחבלים נהרגו מייד מאש המשטרה,
‫בעוד מחבל שלישי, איברהים חדד, טרם נלכד.
‫שוטרים בכל רחבי אירופה ‫מחפשים כעת אחרי איברהים חדד בן ה-25,
‫החשוד בתכנון מתקפות הטרור.
‫איברהים חדד נולד וגדל בשוודיה
‫לאב מצרי ואם שוודית.
‫המשטרה חושדת שהוא תכנן
‫את פעולות הטרור שנמנעו היום ‫במשך שישה חודשים,
‫ושבזמן הזה ‫-שיט...
‫השתמש בזהויות שונות,
‫ביניהם ג'ורג' בארקאת ומוסטפה ברהימי.
‫משטרה.
‫מרים, בואי איתנו, בבקשה.
‫נמצאת איתנו היום קריסטין הגלוף,
‫סגנית מפקד שירות הביטחון השוודי.
‫זה היה מידע שהתקבל ברגע האחרון.
‫נשמע כאילו ניצלנו במזל.
‫לא הייתי אומרת זאת.
‫זהו פרי של איסוף מידע ממושך ומקיף.
‫אבל נכון שהמידע הקריטי ביותר ‫התקבל לאחרונה.
‫מה הדבר הכי חשוב שאפשר ללמוד מאירועי היום?
‫ששוודיה מאוד פגיעה.
‫אנחנו מטרה אסטרטגית לטרור בינלאומי,
‫וחשוב שלא נהיה נאיבים.
‫נאיבים? זה המסר שרציתם להעביר?
‫שהשוודים כל כך נאיבים
‫שרק שירות הביטחון יכול להגן עלינו?
‫איזה שקר גס.
‫ידעת בדיוק מה עומד לקרות ‫במשך כמה חודשים, נכון?
‫נכון.
‫גם שירות האבטחה ‫של שדה התעופה ידע כל הזמן הזה?
‫כמובן.
‫היה לנו שיתוף פעולה מצוין איתם.
‫לא רציתם למנוע את זה.
‫את יודעת מה כולם בבניין הזה שונאים?
‫שמרגלים אחרי ג'יהאדיסטים רצחניים ‫במשך כמה חודשים,
‫אנחנו עוצרים אותם, ואז מה קורה?
‫הם מזוכים בבית משפט.
‫או שהם מואשמים בניסיון כושל למתקפת טרור,
‫חוטפים חמש שנים בכלא ויוצאים אחרי שלוש.
‫אבל מה שאתה עשית לא חוקי...
‫אם היית שוטרת אמיתית, היית עכשיו שם,
‫מריעה. ‫-מריעה?
‫אם היית נשמעת לפקודות וסומכת על מפקדייך.
‫סומכת על מפקדיי? ניסית להרוג אותי.
‫זה מה שאת חושבת.
‫אבל הרגת את דולורס.
‫דולורס קוסטה נרצחה בידי יאקוב יוהאניסון,
‫כי הוא חשב שהיא את.
‫מה זאת אומרת, יאקוב?
‫יאקוב? מה? איך הוא יכול למצוא אותי?
‫באמצעות מספר הרישוי, מן הסתם.
‫פטימה, זו אשמתך שדולורס מתה.
‫למה לא אמרת כלום?
‫כי היית עושה אותו הדבר עם לורנץ.
‫היית הורסת את המבצע. לא היית מחרישה.
‫ואבו ג'יבריל?
‫העברתי אותו לצד שלנו
‫ואני עובד איתו מזה שנתיים.
‫לבד. אף אחד לא ידע עליו.
‫והוא נתן לנו הכול.
‫בזכותו הצלחנו לעקוב אחרי כל צעד ‫של איברהים חדד.
‫יש לך שתי ברירות.
‫או שתפרסמי את כל מה שידוע לך...
‫זה לא יוביל לכלום. לא יאמינו לך.
‫ואנחנו נוודא שתבלי בכלא בשנים הקרובות.
‫או...
‫שתנהגי בנאמנות.
‫ונבטל את האישומים.
‫סלאם עליכום.
‫עליכום סלאם.
‫מה קרה?
‫זה נכשל.
‫המשטרה חיכתה להם.
‫תפסו את "הנוסע"?
‫רודפים אחריו.
‫למה הוא לא מתקשר?
‫הוא לא יתקשר. ‫-למה?
‫כי הוא יודע שמצותתים לטלפון שלי.
‫צותתו לי כל הזמן.
‫המשטרה ידעה הכול.
‫איך הם ידעו?
‫כי מישהו בגד בנו.
‫מישהו בשוודיה?
‫מישהו כאן.
‫הוא מעולם לא האמין באמת.
‫הוא לא היה שייך לכאן.
‫אז הוא עזר למשטרה כדי לצאת מפה.
‫חשדתי קצת,
‫אבל הייתי חלש מדי.
‫עומאר,
‫תגיד לנו מי זה.
‫אחמד.
‫אחמד?
‫הכלב!
‫הבוגד!
‫מה נעשה עכשיו?
‫נתפלל לאללה...
‫שהאמיר יסלח לנו.
‫הלו... אווה?
‫היי, פרווין.
‫אחזיר אותך הביתה.
‫עכשיו! ‫-באמת?
‫כן. ‫-מבטיחה?
‫כן, אני מבטיחה! ‫-באמת?
‫כן, אגיע בעצמי ואקח אתכן.
‫בסדר? ‫-בסדר.
‫תודה, בבקשה...
‫תוודאי שהדרכונים עליכן ותארזי רק מה שנחוץ.
‫בסדר? ‫-בסדר.
‫בסדר. ‫-בקרוב תהיי בבית, פרווין.
‫אמן.
‫אוקיי.
‫תודה על הטרמפ!
‫אם תתעורר איזו בעיה,
‫יש לך את המספר של יחידת המשפחה, ‫את יכולה להתקשר בכל עת.
‫ויש לך את המספר של שירותי החירום לנוער.
‫שמרי על עצמך, קרימה.
‫- חזרת הביתה, אחותי? -
‫- כן! -
‫- לכי לפיצריית ונציה ותזמיני פיצה. ‫ואז תכתבי "אוקיי". -
‫- יש שקית עם בגדים בפח בשירותים. ‫תלבשי אותם. -
‫איבה!
‫בעזרת האל.
‫שאכין פסטה? אני מעולה!
‫באמת?
‫אין כמוך!
‫אני יודעת.
‫זו סולה.
‫מה לכתוב לה? ‫-אפשר?
‫מה? ‫-תני לי את הטלפון.
‫מה אתה עושה? ‫-תקשיבי.
‫חשוב מאוד שלא תהיי בקשר עם סולה.
‫או עם אף אחד אחר. מסיבות ביטחוניות.
‫את מבינה? ‫-כן.
‫מבטיחה?
‫מבטיחה.
‫בבקשה.
‫אסור לתת למה שסולה ואני ‫עומדים לעשות להיכשל...
‫אז אתם בקשר?
‫מי? סולה ואני?
‫כן, אנחנו מדברים לעיתים קרובות, האמת.
‫על מה אתם מדברים?
‫יש לנו תוכניות רציניות.
‫עדיף שלא תדעי מזה.
‫מכאן.
‫הינה הדרכון שלך...
‫- ראזאן אל-נאבר -
‫וזה יעבוד, נכון?
‫זה איכותי?
‫נקווה.
‫נראה מחר במעבר הגבול.
‫בסדר.
‫אז איך נעשה את זה?
‫טוב.
‫אז אנחנו כאן.
‫וזו הדרך מאל-חסאקה לא-רקה.
‫בהתחלה נצטרך ללכת שלוש שעות ‫כדי להגיע לכביש.
‫תחכה לנו שם מכונית, ‫ואז זו נסיעה של שעה לא-רקה.
‫הינה. הדרך לא-רקה.
‫בואי. מהר.
‫רוצה שאראה לך?
‫כך.
‫תחזיקי בשתי הידיים. שימי יד מתחת, לתמיכה.
‫יפה. זה אמור להיות נטוי כלפי למטה.
‫ואז פשוט תזיזי את האצבע, טוב?
‫טוב.
‫בנג-בנג.
‫הבנת? ‫-כן.
‫היי.
‫לא...
‫למה לא?
‫כי אנחנו לא נשואים. זה "חראם".
‫אז למה אני פה?
‫כי אני...
‫אני צריך אותך. אני מחבב אותך.
‫אז תביא את סולה במקומי. אתה הרי רוצה אותה.
‫קרימה, תסמכי עליי. ‫את לא רוצה להיות קשורה לזה.
‫איך אתה יודע?
‫כי אני יודע. ‫-איך?
‫כי את לא מוכנה למות.
‫עצור.
‫סע קדימה.
‫תן לי תעודת זהות ומסמכי רכב.
‫שלום. ‫-סלאם עליכום.
‫תבדוק את המסמכים, זה מספיק? ‫-בדוק את תא המטען.
‫פתח את תא המטען.
‫תודה.
‫משוחרר. דרך צלחה.
‫סע.
‫ואז נועלים את זה כאן...
‫אני יכולה להוריד את זה?
‫לא.
‫כדי שלא אשתפן?
‫בדיוק.
‫קחי שעון.
‫כדי שתדעי מתי הגיע הזמן.
‫נהרוס את המסיבה בסגנון בגדד.
‫אוקיי.
‫קודם כול...
‫רוב האנשים יהיו לצד הבמה.
‫גם את תהיי שם.
‫שם תפוצצי את עצמך.
‫שיט.
‫ואז תשרור פאניקה מוחלטת.
‫כולם ירוצו לכיוון היציאה. ‫ואז יהיה תורה של סולה.
‫שם היא תפוצץ את עצמה.
‫פאק...
‫ואז יגיעו הצוות הרפואי,
‫ושירותי החירום, ואני,
‫לבוש כחובש.
‫ואז אני אפוצץ את עצמי.
‫שיט.
‫ככה עושים בבגדד.
‫אבל...
‫איך נפוצץ את עצמנו?
‫אני אפוצץ אותנו.
‫עם הטלפון שלי.
‫איזו הופעה זו?
‫השקה של משהו...
‫לבנות מתבגרות.
‫כמוך.
‫ברור לך שיהרגו אותנו, כן?
‫ילקו אותנו למוות בכיכר השוק.
‫תאכלי, לישה.
‫אנחנו הולכים לגיהינום.
‫קצינת משטרה שוודית? ‫היא תעצור אותנו, זה ברור לך?
‫נלך לכלא.
‫ולישה? נראה לך שההורים שלה ‫ירצו לראות אותה שוב?
‫כן?
‫לעזאזל.
‫נראה לך? הא?
‫שתוק!
‫היא מתה מבחינתם...
‫אנחנו הולכים לגיהינום!
‫כמעט הגענו, זה ברחוב הבא.
‫שימי את זה מתחת.
‫היא כבר מגיעה. בואי.
‫הדרכונים עליך? ‫-כן, הכול כאן.
‫הכסף? ‫-כן.
‫המסמכים? ‫-כן, הכול.
‫יופי, טוב.
‫היא כאן. ‫-כן.
‫טוב.
‫תשני טוב עכשיו.
‫טוב.
‫בוא.
‫לישה, הגיע הזמן.
‫מהר, בואי נזוז.
‫אוקיי.
‫חוסאם! תפתח, אחי. זה עומאר.
‫זה עומאר, בשם האל. תפתח.
‫היי, עומאר.
‫סלאם עליכום. ‫-עליכום סלאם. השבח לאל.
‫אני יכול להיכנס?
‫כן, ברוך הבא. כמובן.
‫שב.
‫רוצה תה או משהו?
‫שום דבר?
‫איך אוכל לעזור לך, אחי?
‫אתה יודע למה באתי.
‫אתה יוצא לחזית.
‫אתה הולך להפוך לקדוש.
‫הגיע הזמן...
‫לפגוש את האל.
‫תוכל לתת לי...
‫30 דקות, עומאר?
‫לא.
‫בבקשה. ‫-אמרתי, לא.
‫תן לי 30 דקות ואז אבוא איתך.
‫אמרתי, לא.
‫למה, עומאר?
‫אני לא בוטח באשתך.
‫היא תעצור בעדך.
‫לא, אני נשבע! ‫אני רוצה למות מות תהילה. אני רק צריך...
‫אמרתי, לא... ‫-אני נשבע, אתה יכול לסמוך...
‫לישה, מה את עושה? ‫-עזבי!
‫אל תאמין לו! הם עומדים לקחת אותי לשוודיה!
‫הם בקשר עם המשטרה השוודית.
‫ישימו אותי בכלא!
‫חתיכת מנוול. ‫-אני בטוחה! לעולם לא אחזור הביתה.
‫לעולם לא...
‫אני אהרוג אותך!
‫נחש קטן!
‫מלשן.
‫אתה עומד למות! תישרף בגיהינום...
‫פרווין?
‫קאלום, אתה שם?
‫אני מאחור. ‫-פרווין!
‫פרווין! ‫-היי... בזהירות.
‫אל תזיז אותה. תחזיק אותה.
‫היא חטפה כדור בגב.
‫-היא בסדר?
‫היא חטפה כדור בגב. ‫-היא בחיים.
‫אפשר להזיז אותה. ‫-בסדר.
‫לישה. ‫-לאט.
‫לישה, היי. את בסדר? ‫-חייבים לזוז. קדימה.
‫נפגעת? ‫-אנחנו חייבים לזוז.
‫קדימה. ‫-בסדר.
‫לישה, תסתכלי עליי. ‫שמי פטימה. אני קצינת משטרה משוודיה.
‫אני אעזור לך, בסדר?
‫טוב, שננסה לעמוד?
‫דעאש יגיעו בעוד דקה. ‫-אעזור לך.
‫אני אעזור לך.
‫פרווין!
‫אנחנו הולכות הביתה עכשיו. ‫-אני בבית.
‫המשפחה שלך מחכה לך. אימא ואבא.
‫הם לא המשפחה שלי. כבר אין לי משפחה!
‫לישה, תקשיבי לי.
‫אני מתחננת. תקשיבי. ‫-פטימה.
‫פטימה, צריך לזוז. ‫-לא!
‫תקשיבי, אחותך מחכה לך. ‫-פטימה.
‫פטימה, צריך לזוז. ‫-לא! סולה תבוא הנה!
‫עזבי אותה, פטימה!
‫עזבי.
‫חייבים לזוז. ‫-אני מתחננת, לישה!
‫עזבי! ‫-בואי, לישה, אני מתחננת!
‫עזבי אותה! ‫-אני לא יוצאת מפה בלעדיה!
‫עזבי אותה! ‫-לישה, בואי לפה!
‫לא. את הולכת לגיהינום, את לא קולטת?
‫את תרגישי את זעמו של אללה!
‫פטימה, ברצינות!
‫פרווין? תגידי משהו, בבקשה! את תצאי מזה...
‫קדימה, פרווין. כמעט הגענו לגבול.
‫תחזיקי מעמד.
‫כמעט הגענו לביקורת הגבולות, פרווין.
‫עצור מייד. פתח את תא המטען.
‫סלאם עליכום. ‫-עליכום סלאם.
‫תן לי את הניירות.
‫בבקשה.
‫תישאר כאן, אבדוק אותם ואחזור.
‫חפש בתא המטען.
‫יש בעיה?
‫יש בעיה עם הניירות?
‫תהיה בשקט.
‫הדרכון עובד... ‫-הכול בסדר. רק תהיה בשקט.
‫מה הוא עושה?
‫אל תירדמי.
‫אל תירדמי, פרווין.
‫אל תירדמי. קדימה.
‫פרווין!
‫כמעט סיימנו.
‫מה הבעיה?
‫עזוב, לא חשוב.
‫חלאס, לא חשוב.
‫אתה יכול לנסוע. ‫-תודה.
‫הכול טוב? ‫-קדימה, סע.
‫הכול בסדר? ‫-סע קדימה.
‫זה בסדר. ‫-קדימה, בוא ניסע, אחי.
‫הכול בסדר? ‫-נראה לי שכן.
‫לעזאזל.
‫פרווין, את בסדר?
‫אנחנו בסדר, פרווין.
‫תחזיקי מעמד, פרווין, בבקשה. כמעט הגענו.
‫עוד קצת, פרווין. בסדר.
‫בסדר...
‫פרווין, אנחנו בסדר.
‫בסדר.
‫אווה...
‫הצלחנו!
‫סיכלנו את הפיגוע.
‫שמי פטימה.
‫כמעט הגענו, פרווין.
‫תחזיקי מעמד, טוב?
‫כמעט הגענו.
‫מהר יותר.
‫אי אפשר לנסוע מהר יותר? ‫-זה הכי מהר.
‫לטיפה?
‫אוכל להריח אותה? ‫-היי, אימא.
‫הינה אימא.
‫שלא תירדם, טוב?
‫פרווין?
‫תחזיקי מעמד, פרווין. בבקשה.
‫כמעט הגענו. ‫-פרווין?
‫אנחנו נוסעים הביתה עכשיו. בסדר?
‫אנחנו בדרך הביתה.
‫נגיע הביתה והכול יהיה בסדר שוב. אני מבטיח.
‫פרווין, בבקשה תחזיקי מעמד!
‫פרווין, בבקשה תחזיקי מעמד.
‫כמעט הגענו.
‫פרווין!
‫פרווין, בבקשה תחזיקי מעמד. תסתכלי עליי.
‫תסתכלי עליי, פרווין.
‫פרווין!
‫היי, תעצור את הרכב!
‫תעצור את הרכב!
‫פרווין, תתעוררי בבקשה.
‫פרווין!
‫פרווין, בבקשה!
‫פרווין, בבקשה תתעוררי.
‫פרווין!
‫פרווין, בבקשה!
‫פרווין, בבקשה תתעוררי.
‫פרווין!
‫פרווין, כמעט הגענו. תחזיקי מעמד, בבקשה.
‫תודה.
‫- זה קורה ברגע זה! איזה מגניב! -
‫- אוהבת אותך, אחותי! -
‫- על מה את מדברת? -
‫- הגיע זמן למות! להתראות בגן עדן! -
‫הלו?
‫מה? אני לא שומעת אותך.
‫חכי, אני לא שומעת כלום.
‫חכי.
‫הלו?
‫הלו? את פה?
‫"פה"? למה את מתכוונת?
‫בהופעה.
‫איזו הופעה? על מה את מדברת?
‫אנחנו נפוצץ את עצמנו.
‫אנחנו הולכות לג'אנה.
‫אני לא מפוצצת את עצמי.
‫מי אמר לך?
‫איבה.
‫מתי? ‫-עכשיו. בעוד חמש דקות.
‫אני לובשת את האפוד.
‫אנחנו הולכות למות יחד.
‫אני לא הולכת למות.
‫הוא משקר. הוא הערים עלייך, קרימה.
‫אבל גם הוא ימות.
‫לא, הוא שיקר לך. הוא שיקר לכולנו!
‫אבל... הוא אמר...
‫נסי להוריד את האפוד, בבקשה.
‫את חייבת להוריד את האפוד.
‫בבקשה, קרימה.
‫קרימה!
‫בבקשה, קרימה.
‫קרימה.
‫זה בלתי אפשרי. אין טעם.
‫בבקשה, נסי.
‫קרימה.
‫זו פצצה.
‫אתן חייבות לברוח. זו פצצה.
‫הלו?
‫איפה את?
‫בשירותים.
‫אמרתי לכולם לברוח.
‫תוכלי להישאר איתי?
‫בבקשה...
‫כן, אני איתך.
‫קרימה?
‫הלו...
‫את שם?
‫את יודעת את מי ראיתי בהופעה?
‫לא?
‫את מלק.
‫ההוא מכיתה ט' 2.
‫כן.
‫הוא כזה חתיך.
‫הוא לא חתיך. הוא סתם מוזר.
‫הוא הכי חתיך.
‫את משוגעת, קרימה.
‫יוזף, לעומת זאת, הוא חתיך.
‫איזה חנון.
‫הוא לא חנון.
‫הוא כן.
‫את יודעת איך הוא...
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה