Gå hem, turturduvor.
De kanske är hemma.
Okej, vilken byggnad är det i så fall?
Den här?
Sluta stirra och svara istället.
Vem bryr sig egentligen?
Tjejen kommer att berätta, visst?
Okej...
Vilket lägenhetsnummer?
2B.
Jag har aldrig slagit någon, men som jag skulle vilja.
Ett rejält slag vore fantastiskt.
Jag vill inte krossa någons skalle eller nåt.
Jag skulle inte fortsätta slå tills kvinnans tänder är upptryckta
och hennes käke hänger löst från hakan.
Jag skulle inte sparka en man i revbenen tills bröstet och hjärtat är utplattat.
Det skulle jag inte. Inte Arthur heller.
- För att han vägrar slåss. - Eller vara en man.
Jag beter mig inte som en vilde bara för att jag föddes som man
- och vill inte bli belönad för det heller. - Han vill inte bli belönad, vänner!
Mr. Joe Lewis vill inte ha sitt pris!
Han kunde ge det till mig istället, men det funkar inte så.
Han kan lika gärna behålla titeln.
Men jag tror att Arthur har rätt. Män tråkar ut mig...
men inte du, Baker, min älskling. Eller jo, ibland.
- Så kvinnor tråkar inte ut dig? - Jo, korkade kvinnor. Amerikanska kvinnor.
- Du är en amerikansk kvinna, Ida. - Du föreslår väl inte att kvinnor
ska stötta den manliga identiteten? Fast du förstärker dagligen min manlighet.
Du skulle inte låta mig ge upp den lika lite som någon annan man.
Så jag förtrycker dig? Du är ju inte alls intresserad av att dominera mig.
Vad kan vi män göra i det mansdominerade systemet?
I den dominerande könsklassen som den ser ut sedan urminnes tider?
Jag önskar att någon var min man, så jag kunde koppla av i helgen.
- Där har vi det, koppla av. - Jag kan vara din man.
Så du är intresserad av att vara en man, Suze, men vill du växa upp som en pojke
- dömd tills du beter dig som en pojke ska? - Dömd? Jisses vad läskigt!
Allt jag säger är att vi alla vill vara Stanley Kowalski.
- Inte jag. - Kunna få stånd av egen kraft.
- Suze, går du inte för långt nu? - Du är judinna, ni älskar ju att knulla!
- Hon älskar att bli knullad. - Vi blir alla knullade oavsett identitet.
Är allt det här snacket om våld och Stanley Kowalski lämpligt?
- Två personer har blivit svårt skadade. - Helt klart.
- Nej, det är omöjligt. - Tvivla inte på det. De är döda.
De är väl inte döda, Arthur?
Döda som honan i...
Bambi.
- Du låter förtjust. - Uppsluppen.
Jag kan inte kontrollera tonen.
Det måste vara den lindrande effekten av panik och chock, då dessa...
lurendrejare och galningar...
vet var vi bor.
Exakt vilken lägenhet. 2B.
Arthur har knappt sovit och jag är skärrad.
Jag går till dörren, kollar låset och går tillbaka till sovrummet,
då jag plötsligt ser en Brando-liknande våldsverkare med sitt gäng av Brandos
som sparkar in dörren!
- Och tja... - Tja?
Tja, jag vet inte vad som händer när de kommer in, med det är en läskig bild
och den enda bild jag har i huvudet.
- Arthur, vill du lira några sidor? - Ja, ge oss lite musik.
Arthur har fått sin bur skakad. Se på rådjuret.
Åh, du är visst helt förstörd ikväll, inte sant?
Kom igen. Berätta för dem.
Vissa män är sådana män andra män fruktar.
Vissa män är sådana män andra män vill hålla om hårt
i en vänlig omfamning utan fruktan.
Vissa är mesar, men mobbare. Vissa spelar med, men i männens värld
mäts och jämförs man ständigt!
Jag uppfattar mig själv just nu i förhållande till de två männen i rummet
och även de två kvinnorna. Är jag tillräckligt mycket man?!
Är mitt försök att vara mer man tragiskt och uppenbart?!
Jag känner mig hotad av er alla fyra. Både av era kön och kollektiva könstillstånd!
Arthur har inte sovit.
Du har alltid varit så fin mot mig.
- Vad trevligt att höra. - Jag struntar egentligen i sån ömsinthet.
- Erkänn att du har usel humor. - Nej.
Erkänn att du inte har någon humor alls.
Jag erkänner att de saker jag inte känner till om dig är fantastiska.
- Ställ dig upp nu och kyss mig på halsen. - Nej, jag vill dyrka dig, jag vill...
Jag vill vara här under dig på golvet och kyssa dina fötter.
Spela med, Arthur.
- Spela lättfångad. - Jag drar upp dig.
Ja! Dra upp och hångla med mig!
Alla tycker vi är ett fantastiskt par och älskar oss.
De sista av de stora.
Jag vill äta en hamburgare.
Jag har bestämt att du får vara lipsillen i vår relation!
Hjälp mig.
Kom igen, hjälp mig.
Kom igen.
Ingen portvakt? Hur står ni ut? Ni är förstås 2B, men jag är 10F.
Hjälp mig för guds skull.
- Ja, kom nu Susan. - Vad vill du att jag ska göra?
Hjälp en granne.
Skärselden måste vara så här.
Alltid en trappa under en vacker kvinna man aldrig kommer ikapp.
Men vad händer om man når henne? Var skulle man vara då?
I himlen?
Eller någon annanstans?
Gör mig sällskap.
Kom nu.
Är du berömd?
Jag borde vara det.
Men jag är bara gift.
- Men det är jag också. - Ja...
Jag har träffat din man.
- Var då? - Spionerar ni på allt skräp därute?
Själv är jag inte intresserad av skräp.
Jag vill ha ett konstverk. Fin konst.
Något stort och kladdigt som tar upp hela väggen.
Något abstrakt, du vet. Jag väntade i konstnärsateljén hela dan.
Valde ett fint, slappt, då jag plötsligt frågade mig själv: 'Var är pappa?'
Vet du var han var? På Gimbels och köpte ett nytt, kallt eluttag till mig.
Ytterligare ett manligt substitut, fast kraftfullare och hårdare.
Stackars mig. Jag insåg inte ens att jag var omgiven av enorma vibratorer,
men de passar inte i den här lägenheten. Vi är i slummen.
Och jag är en slumstjärna, och det är lika kasst och bedrövligt som det låter.
Jag såg två personer bli mördade nere på krönet igår kväll.
Ja, precis så.
Skrytsamt och vräkigt. Jag behöver inte den här skiten.
Jag är en hustru, ingen fruga.
Du vet, en fruga med ett stort leende och olika knep.
Undergiven, men kontrollerande. Du vet vad jag menar.
Jag har ingen tv.
- Älskling! - Billy, hjärtat! Använd den gömda nyckeln.
Ja, men var är den gömd, Maureen?
Kolla växten, eller nej, kolla stenen. Den stora precis där.
Det där är inte för oss tjejer.
- Det finns ingen nyckel här, Maureen! - Har inte din man en egen nyckel?
Pappa behöver ingen nyckel, utan en karta. Det där är Billy. Han ska bjuda ut mig.
- Bjuder din man ut dig? - Javisst.
Men när vi väl är framme vill han inte prata med mig.
Vad tänkte jag? Mel har ju extranyckeln. Stackars Billy.
Vänta lite!
- Var är Arthur, undrar jag. - I sängen.
Vems säng, undrar jag.
Strunt samma. Ge mig handväskan.
Din man är väl snäll? Han vill inte äga dig, utan bara älska dig, visst?
Du har gjort ditt bästa för att hitta en känslig typ, en konstnärlig själ.
Han skulle aldrig slå dig. Precis vad du önskade dig, visst?
Någon mjuk.
Här!
Men, men... Det är män som skriver historien.
De är aktiva. De som presterar, du vet.
De anstiftar, stör...
och knullar.
Ingen av oss vill ha en dumbom eller drummel.
Men tänk om man bara vill bli lite strypt?
Du vet, bara lite. Inte för hårt. Bara på skoj.
Snälla, älskling...
Problem med njutning? Vad gör man för att roa sig?
Tja... Man kan inte få både och med män, visst?
- Eller? - Fel nyckel, älskling!
Vad gav jag honom? Nyckeln till brudkistan? Jisses...
Här, ta hela knippan!
Tycker du om allt det här skräpet?
Jag har aldrig sett diskmaskinen. Jag måste ha diskat 20 saker idag, kanske 25.
Oj då. Så det här är planen.
Man vet när man är barn och har en idé om vad problem är.
Man tänker att man har problem med sin mamma. Värsta tänkbara scenario.
Sen växer man upp och blir en kvinna. Vem finns då kvar att ha problem med?
Trots all denna sanning har jag ändå fått problem,
men oroa dig inte för mig, för jag ska åka till Europa.
Ta nyckeln från Billy på vägen ut. Jag drar och du matar Taffeta.
Hon är burmes, en riktigt hårig liten kisse.
Jag tycker inte om katter. Arthur säger att jag i princip är en. Jag hatar vatten,
- andra katter och alla hundar. - Tja, hon är ett monster.
Rena skräcken och du kommer hata henne.
Och du kan använda någon av de här klumpiga sexleksakerna.
- Okej, vill du ha en träningströja? - Nej, Arthur tränar inte.
Då ger vi allt till Billy. Han kommer att älska oss.
Så ja, hårdare!
Bra där!
Kom! Kom till mig!
Jag slår vad om att du gillar kaniner.
Javisst.
- Valpar då? - Ja, det med.
- Och små björnungar då? - Björnar är hemska.
- Jag hatar björnar. - Det är inga björnar här. Ser du?
Ta dem. Du kan behålla dem.
- Jag tycker om dina bilder. - Vänd dig om, så får du en slängkyss.
Bara en liten kyss.
Skicka tillbaka en till mig.
Kom igen, skicka tillbaka en!
Skicka tillbaka en, din korkade slyna. Kom tillbaka hit och bjud honom på en drink.
Jag vet vem du är. Klarinett-Clyde. 2B.
2B.
Att vara, vara ensam, do doobi, ensam...
Var är din tjej ikväll? På Hotell Näktergalen?
Ingenstans?
- Ska du spela död? - Min...
klarinett har gått sönder.
Vad synd.
- Vackra ögon. Snabba fingrar. - Den tillhörde min pappa.
Själv har jag igen pappa. Det gör en svag, säger vissa.
Jag är som en sån där Wheeler-stekel. Ett etiologiskt ingenting.
- Vad? - William Wheeler.
Etiologen.
Han studerade en stekel-hane i oändlighet...
och hittade...
ingenting.
Inget beteende. Jag menar det. De existerade inte.
Men du är inte sån.
Män kommer undan med allt, men det intresserar mig inte.
- Tja, mord. - Tyst, du leker med elden.
Jag förstörde klarinetten, kanske förstör jag spelaren också.
Suze är hemma där hon ska vara.
- Eller jag borde inte säga så. - Det gjorde du inte.
Jag säger bara att jag är själv ikväll och du är med ditt gäng.
Snarare ett gäng hungriga vildhundar som styrs av sitt hamnarbete.
Hur blir man en 'Young Gent'?
Man föds som ett symptom på en sjukdom i samhället.
- Du, 2B? - Det är Arthur.
Arthur. Är du en riktig man?
Man?
Kan du bevara en hemlighet?
Vad då för hemlighet?
Det är en hemlighet. Och då menar jag riktigt hemlig.
Jag vill inte heller komma undan med något.
Tja, äktenskapet.
Du känner inte Suze.
Vad finns det att veta? Du är i vår krets nu.
Och Suze får problem om hon söker problem.
Och nu håller mitt gäng på att ladda upp inför ett slagsmål.
Ni utkämpar bara en inre strid.
Du har gjort mig på gott humör.
- Ses vi igen? - Jag antar det.
Snälla, älskling...
snälla!
Nu tänker jag tålmodigt vänta på att någon ska packa ner mig i en låda
och skicka mig till det förflutna.
De gör saker annorlunda där i det förflutna.
Där problemet med min personlighet kan tyckas underbart igen.
Möt mig i 'himlen på jorden'-byggnaden vid Manhattan Bridge.
Ta den smutsiga taxin med tuggummi på sätena.
Låt mig påminna er om att jag inte är det enda som fastnat i nåt hårt och statiskt.
Jag ville bara veta vad ni tänkte.
Och om ni tänkte på...
en plastpåse parkerad på en taggig rosenbuske som innebär...
att jag...
Nej, sluta spela.
Men du sa att vi skulle dansa, Dickie. Jag vill gå. Kan vi inte bara gå?
- Tjejen vill gå. - Hon vet inte vad hon vill.
- Du satt det var ett band. - Det är ju ett.
Band spelar musik vet jag väl, din schimpans.
Hör på. Jag är en känslig typ. Jag vill höra poesi.
Jag vill inte ha en känslig typ, gullet. Jag vill ha en stor hårding.
- Jag tror att du är hårdingen här. - Ni ställer till med en rejäl scen.
- Ja, men vi vill ha en riktig scen. - Kom igen, läs dikten bara.
Jag gillade det där med himlen på jorden. Läs bara.
Du lyssnar inte min vän. Han säger att ni är uppviglare. Han säger...
att ni saknar hyfs.
Jag vet inte var ni kommer ifrån, men ni ser inte så överklass ut heller.
Nej, vi är fattiga som ni, men utbildade.
- Jag är inte fattig, Dickie! - Vi är inte dumma.
Så varför skulle en känslig själ som du starta bråk?
För att jag är missförstådd!
Läs dikten bara, men börja om från början. Jag vill höra om tuggummit i taxin.
Dickie, jag vill dansa!
Jag tänkte inte slå dig. Sluta gömma dig från mig. Jag är en känslig gentleman!
Hur visste du om den här kvällen? Vem bjöd in dig?
Vi är Arthurs vänner.
Arthur, vem är det här?
- Ja, Arthur, hjälp oss. - Vi är vänner, sa jag. Tagga ner.
- Han är en av mördarna, visst? - Han är med i det där gatugänget.
Just det.
- Vi går tillbaka. - Vi ger grabbarna lite mer tid.
Annars kanske du får den där snytingen du bett om.
Jag kanske vill vara fruktad, respektingivande och imponerande.
- Ida, hur blir man respekterad som kvinna? - Enkelt, var jättetråkig bara.
- Män respekterar allt som tråkar ut dem. - Jag har fantiserat på sistone.
Att du krossar en snubbes skalle med en flaska Schlitz?
Det är där du fått allt om bakfoten. Vi är fantasin.
Vi är smarta och vill bara ha skoj. Vi behöver inte stappla omkring, gnälla
eller hoppa runt i högklackade skor för att få som vi vill.
Vi väljer.
Jag vill ha ett viktigare jobb än att göra Arthur nöjd.
Din betydelse för Arthur har mer att göra med hur mycket du kan skada honom
än hur glad du gör honom.
Vad är vårt äktenskap då? En märklig vänskap som började med några sexuella
privilegier?
Ja... Sånt är äktenskapet.
Jag är klar med att vara sexig.
Hur länge kan man var sexig liksom? Även män.
- Även om de alltid är självsäkra. - Förlåt mig...
- Jag är aldrig det. - Om jag var man
skulle jag köpa en schyst läderjacka.
Jag är definitivt en kvinna och uppskattar det helt klart.
Jag uppskattar framförallt kvinnlig vänskap. Komplimanger och flirtande.
En ström av lögner och vackra ord som inte betyder något. En spännande aktivitet.
Jag menar det jag säger till dig.
- När då? - Snälla, du får inte! Nej!
Ge mig ett mynt.
Jag behöver ett mynt för kärlek!
Ett gatuhörn fyllt av fantasier.
Ska vi slå vad om att han ändrar sig?
Snälla, nej...
Förlåt mig...
Jag har varken planer eller projekt.
Jag har varken hopp eller drömmar.
Jag har ingenting...
då jag inte har dig
Och jag har inga roliga begär
Och jag har inga lyckliga slut
Och jag har ingenting...
då jag inte har dig.
Jag har ingen lycka
Och jag antar att jag aldrig får det igen
När du lämnade mig Kom istället misären in...
och han har varit här sen dess
Och jag har ingen kärlek att ge
Och jag har ingen som bryr sig om mig
Och jag har ingenting...
då jag inte har dig!
Dig, dig, dig...
dig, dig, dig...
Jag kommer över strax.
Jag sa aldrig till honom att jag ville vara ensam.
Jag sa bara att jag ville vara ifred.
Är det inte skillnad?
Det är nog bara ungdomar.
- Ett gäng pojkar. - Hur var du som pojke?
Som nu.
- Förändras man någonsin? - Så klart.
Jag förändras jämt. Jag vill bli någon helt annan.
Skrämmande att höra från sin fru.
Vill du inte att jag någonsin ska kunna bli någon annan...
i hela världen igen?
Tja... Det är inte samma sak.
Vi pratar om att du är du medan du utvecklas.
Inte ersätta dig med någon annan. Vi pratar om Suze som hon är, inte trolleri.
Arthur?
- Kan du inte spela spelet? - Nej, jag vill inte bli pressad ikväll.
- Är du arg på mig? - Nej, med du tror mig ju ändå inte.
Älskar du mig i så fall?
Jag...
Jag är känslig för den här stämningen.
Du vet att jag älskar dig.
Det är underförstått. Men du kan inte göra något helt annorlunda
och tro att jag ska förstå det.
Så det är bra nu?
Jag älskar dig för nu, Suze.
Men jag börjar bli nervös för den du håller på att bli.
Men du kommer också att förändras.
- Till vad? - Jag vet inte.
Vi förvandlas väl till varandra, är det inte vad som händer?
Åh, nej... Suze!
- Jag tänker gå ner! Jag bryr mig inte! - Men om jag ber dig låta bli då?
Bara snack?! De hade redan kunnat döda oss om de velat, det vet du.
Jag trodde vår kärlek var starkare än så här, men det är den visst inte.
Du får en knytnäve i ansiktet, Suze!
Jag är kungen här! Glöm aldrig det!
Suze?
Jag är kungen här! Glöm aldrig det!
Jag kollar runt här, stör oss inte.
Älskling...
De spöade upp oss rejält.
Din lya verkade passande att gömma sig i.
Får vi gömma oss här ett tag?
De var inte ens där, de måste ha...
Dags att dra, Teddy.
Inget palats direkt.
Mina nycklar...
Mina nycklar!
Arthur!
Jag tycker att ni borde fråga mig om jag vill slå mig ner.
Billy.
Jag letade helt klart efter ett ragg, men det var helt dött.
Det verkade som att jag var här fel kväll, då jag sprang på er två,
så det kanske inte var helt lönlöst.
- Är ni på dejt? - Arthur tog hit mig.
Vi såg adressen på baksidan av en speltidning och ville testa.
Kalla mig gammalmodig, men jag älskar när en man tar initiativ.
- Inte Arthur. - I så fall är han en tölp.
Det kanske låter fånigt, men Arthur vägrar vara en man.
- Vad är du i så fall, Arthur? - Jag är en man, men känner inget behov
av att spela man.
Det är svårt att tro att jag ens föddes som man.
Jag har aldrig varit man nog för att föreslå att jag är det, så...
- jag kanske inte är det. - Wow.
- Men du är inte kvinna heller. - Så klart han inte är.
Jag har en fråga till dig, Billy.
- Vad är egentligen en man? - Det ringer en klocka!
Tja, jag antar att man kan börja med att inspektera skrevet.
Larv. Man förväntas inte bara identifiera sig med andra män,
utan det antyds också att jag inte får identifiera mig med kvinnor.
Jag får varken visa känslor eller intresse, då vi ska vara våra motsatser.
Att knulla då? Får inte knullandet dig att känna dig som en man?
Ibland känns det som att Suze... är inne i mig.
Du vet, jag har en utmärkt teori kring det här.
- Och en sorglig kväll berättar jag allt. - Berätta nu, vi vill höra din teori nu!
- Din bossiga lilla kossa. - Vi bjuder på en drink.
Orka spendera kvällen med att lära en idiot och hans flata att vara coola.
- God natt, Billy. - Nej!
Vi tar en Gin Rickey till. Sen kan Arthur dansa med dig.
Planeten Manhattan till Saturnus, Suzie.
Din man är här för... någon annan.
Det visste jag väl.
Varför lever ni i en stor lögn i så fall?
Vi älskar varandra.
Jisses... Skrattretande.
Sätt dig ner, syster!
Jag är inte din syster, mister. Och han beter sig inte som en kvinna,
utan som en bög.
Och det gäller dig med.
Vi har tänk på våra utseenden och våra roller hela livet!
Vi är konst, Arthur! Jag köper det och hänger på väggen!
Man och hustru 1956!
Vem skulle gå på det?
Hör på, Joanne. Du sa att du skulle hålla utkik åt oss.
Du fick bara följa med för att du fick låna din pappas bil, så sluta gråta.
Ta dina tårar och släng dem i askkoppen, hör du det?
Era degenererade apor!
Är de apor är jag också det. Varför gillade du mig från början egentligen?
Du visste att jag var spänd och svår att lära känna.
Det är vad en flicka gör, Dickie. Hon tämjer sjömän.
Jag menar, du är okej nu, men du kommer att förändras.
Antingen är ni båda vilseledda eller så är alla människor det.
Du kan inte skapa en Musse Pigg-scen. Och i så fall dumpar du honom.
- Dickie, stå upp för mig. Berätta för dem. - Precis som med Bev.
Precis som med flotta Bev i sin våning.
Ja, Bev tjatade om att riktiga män inte existerar.
Att alla män träffades och hittade på hur man skulle vara man.
Som om jag vore en knäppgök med en mans-mask som tänkte lura alla.
Som om vi försökte lura varandra. Inte bara vårt gäng, utan alla män i världen.
Hon ville ha en pappa, men det fick hon aldrig.
- Men vad innebär det att känna sig äkta? - Nej, Teddy. Du är äkta på riktigt.
Ett ledset honungsbi.
- Har du nån tjej? - Dickie, få tyst på henne.
Vad säger ni om det här? Ni tycker om att tävla, visst?
Ni vill väl vinna ett pris och bevisa för varandra vem som är bäst?
Vad sägs om ett spel på riktigt, där den som vinner får nåt ännu bättre
från min pappa än hans bildelar. Vad sägs om...
- hans armbandsur? - Vad sägs om hans dotter?
- Uret blir bra. Vad är det för spel? - Enkelt.
Ni måste öppna er själva och säga något ärligt.
Ni måste vara sårbara och ömsinta med era känslor.
- Den som gör det bäst vinner. - Är du helt pantad?
Hur ska du kunna bedöma det?
Vi är inte dina förbannade väninnor.
Jag gör det.
- Jag vill göra det. - Nej.
Dickie kan börja. Dickie, säg det där.
Det du sa häromkvällen om hur ni alla kämpar mot den tärande världen
och hur ingen av er någonsin växte upp, utan marscherade ihop som en flock djur,
då det var något hos andra män ni var tvungna att skydda er ifrån.
Det har jag inte sagt, Joanne.
Jag börjar.
Det finns en våg...
som ni alla väger mig på och som ni även fått mig själv att väga mig på.
En tillhörighetsvåg.
Jag...
lever baserat på var jag står på den falska vågen, då jag är besatt av er alla.
Jag är livrädd för er alla.
Jag är rädd att jag inte kan leva upp till den mansnorm jag måste låtsas vara.
Nej!
Ni är redan körda. Vill ni dö två gånger om?
- Kära Dickie och underbara Joanne. - Ge oss våra nycklar.
Fattar ni inte att ni leker med avskummet? De kommer att ta allt ni har.
- Själv behöver jag ingenting. - Vad sägs om en uppgörelse?
Vi har inget av värde, men jag känner någon som gör det i vår byggnad.
Ni gillar väl reorna på Gimbels? Dessutom är de i Europa, kanske för alltid.
Vad sägs om deras nycklar mot våra?
- Vi byter. - Hon ljuger, Teddy.
Det enda vi har i världen är personen som sitter mittemot oss.
Och det enda vi vet är vad den personen säger.
Vi ser om det går att byta.
Jag letar upp dig senare, leta inte upp mig.
'Jag letar upp er senare, leta inte upp mig...'
Underbart.
- Maureen är inte däruppe. - Jag vet var hon inte är bättre än du.
- Jag gillar dina kläder, din hingst. - Du får inte mina röda rosor.
Flytta på dig.
Berätta bara din teori om den sorgsna kvällen. Det är allt.
Vi lever på en döende planet fylld av omöjliga hinder.
- Billy, älskling, kom upp hit! - Jag kommer.
Älskling, snälla...
Snälla...
Älskling, snälla...
Snälla...
Snälla, kom inte. Kom inte in till stan.
Att berätta för din mor vad hon inte ska göra är det bästa sättet att garantera
att hon kommer göra det, men det är ju ingen överraskning.
Suze och jag är mitt i en grej. Om jag visste vad det var hade jag berättat,
- men det gör jag inte. - Du drar runt och gör ingen nytta.
- Minns du vilken lycklig pojke du var? - Nej.
Min son, det är våra bekymrade sinnen som gör oss så bra på att
spela luta på våra lakritsstavar. Vi är lika på det sättet.
Arthur är en utböling.
Vad är det med honom?
Är han...
för upptagen med sig själv?
Ska vi bara räkna bort honom för alltid från och med nu?
Är det för att han ser annorlunda ut eller något särskilt sätt han beter sig på?
Om han slutar vara en utböling kommer gänget direkt acceptera...
och bjuda in honom.
Javisst.
Det låter... Tja...
Jag vill bli en lycklig pojke.
Jag vill slippa bekräfta mitt kön för något av könen.
Jag vill känna mig bekväm i manligt sällskap utan att behöva bevisa
att jag är en grottmänniska som...
Jag har redan gjort det jobbet, visst? Jag gifte mig, inte sant?
Jag är en omtänksam man och jag älskar min fru.
Jag kommer dö i hennes armar, inte sant?! Inte sant, pappa?!
Pappa?!
Kommer jag?
Arthur, så tragiskt är det inte, men vi män är alla vandrande tragedier.
'En sån börda att vara man.' Hamlet.
Resten kan du.
- Jag måste följa efter min fru. - Jag rekommenderar det inte.
Och jag kommer inte berätta något för din mor.
God natt, min son.
Mannen behagar mig ej.
Nej...
Inte heller någon kvinna.
Jag har en lapp.
En biljett till en föreställning kanske?
Visningarna på Bijou 52 är från 21.00 fram till 04.00.
Kvällens filmer är 'Boy Convict' och 'Wrestle the Devil'.
Nästa föreställning är om sex minuter och kostar 1 dollar och 15 cent.
Kan du inte bara låta mig kika in?
Jag vill se om en bekant är därinne.
Du ser exakt ut som min man Arthur.
Stackars Arthur.
- Ge mig 2 dollar, så får du kika in. - Du sa ju 1,15 tidigare!
Du kommer in direkt. 1,15 för pojkar och 2 dollar för flickor.
Hej, känner du någon som heter Teddy?
Han brukar oftast ha en läderjacka där det står 'Young Gents' på ryggen.
Är det din man?
Ja, det stämmer.
Vet han att du är manhaftig?
Men det är jag inte.
Så vad har din man gjort för att du ska leta efter honom härnere?
Så vida härnere är anledningen till att du letar efter honom.
Den ständiga önskan att vara ett par...
är så stark. Som ett ständigt sällskap. Sen glömmer man bort sig själv, jaget.
Ett par måste glömma det mänskliga tillståndet och all smärta.
Plus hur svårt det är att överleva.
Min man... Teddy.
Han har vart så fin mot mig, även när jag ville vara hård mot honom.
Hur ska jag någonsin kunna ge honom vad han vill ha?
- Jag ska fråga honom. - Skriver du en bok?
Ta en snabb titt, fängelsedirektören. De här männen vill inte prata med dig.
De gillar inte ens tjejer. De är inte här för att flörta.
Känner du någon som heter Teddy?
Känner du till 'Young Gents'?
- Jag känner till slöddret. - Du med?
- Vet du om Teddy kommer hit ikväll? - Jag känner varken till Teddy, Freddy
eller Serengeti.
Men jäklar vad jag spöade på en av dem förra månaden.
Jag gjorde stor skada. Jag mår fortfarande lite illa när jag tänker på det.
Ni borde verkligen dra. Sluta larva er, miss.
Jag tänker sitta här och vänta på Teddy.
- Vad håller du på med? - Du hör inte på mig.
Du sitter i ett rum fullt av kriminella.
Jag blåser i min visselpipa om fem sekunder.
Du kommer vilja dra om tre.
Ser jag ut som en björn?
Eller ser jag ut som en gris?
Jag fick dig.
- Jag fick dig när du följde efter mig. - När du följde efter henne.
Den kaninen får visst leva.
Ja, hon tror att hon är en stor man som löser nåt stort mysterium.
Ja, hon gillar spänning. Men jag har inte hennes nycklar, fast hennes man.
Vad ni gjorde mot den där flickan...
var rubbat.
- Vad är rubbat? - Typ knäppt.
Som uppknäppt? Säg mig, vill du släppa kontrollen?
Jag...
Jag har inte kontroll.
Antingen kan man spela cool, eller så är man...
bara cool.
Ja... Jag spelar klarinett.
Spela för mig, spela med mig och se hur jag jämrar mig.
Vem skapade dig? En ängel? Djävulen?
Man måste dra en gräns...
för att veta var gränsen går...
när man går över den.
Har du någonsin gått över den, bönan?
För nån av killarna i ditt band kanske?
Nej... Jag var aldrig osäker med dem.
Vad du helt säker någon gång?
Teddy, min ängel...
Du behöver inte vara en mördare.
Jag är åtminstone ingen stel musiker.
Jag är stel.
Du kan bli min favorit.
Favorit favorit?
Det går över.
Sa den gråtande mannen till tunnelbanetåget.
Herregud, Teddy...
Suze?
Du är min fru.
Och du är fantastisk.
Vi är inte fyrkantiga, utan något annat.
Men jag är förblindad av dig, du av mig och vi kan älska som galningar, wow!
Vi måste bara lösa det.
Vi ska lösa det här tillsammans och då blir det helt otroligt.
Suze?
Hallå, Suze?
Jag är hemma, höjdarn.
Kom och lägg dig.
Låste du dörren?
Vad fan är poängen med att låsa den?
- Det är jag. - Arthur!
Är klarinetten fortfarande trasig, Arthur?
- Fortfarande trasig. - Berättar du det för din farsa,
så kommer du få stora problem.
Vi är vuxna. Vi har inga problem.
Sluta straffa oss i så fall.
Jag gör vad jag vill, för jag är vild och fri!
Ett hjärta bakom revbenen som en fågel i en bur.
Släpp ut den om den blir närgången.
Ingen försöker slicka dig i form, kära Susan.
Vi ska alla vara glada att den vassaste kniven på bordet används till att bre med.
Ida försöker nog säga att vi inte behöver all denna friktion.
- Låt henne tala själv. - Jag säger, nu skiter jag i det här!
Suze, ditt pervo. Öppna.
Arthur, ditt pucko, öppna dörren.
Snobbar, sätt er ner.
Var inte så kaxig, höjdarn.
Ge oss bara numret på lägenheten till den där snyggingen med alla lyxprylar.
- Ni borde inte göra det. - Vad?
Krossa näsan på din fru?
Det är 10F. Stick nu.
Ni två följer med mig upp.
Vakta dem.
Jag träffade en skräddare vid Bijou 52 och hon hade en pälskappa.
Och jag såg Monty Clift. De var på dejt. Jag såg två killar brottas under vattnet.
Sen gjorde polisen razzia.
Jag vet inte hur störd du är eller vad du måste göra,
men gör det med någon annans pitt nån annan kväll.
Tyst med er!
Frun. Kom och sätt dig härborta.
Hej, Dickie.
Läget, Suze?
Hej, poeter.
De kommer vara däruppe ett tag. Det är en massa stora, tunga...
lyxprylar.
Vi har inte...
bråttom.
- Låt mig få gå på toaletten. - Nej.
Det hade varit bättre för dig om du åkt till djurparken...
och gift dig med en grizzlybjörn. Inte en chans att hon har en mutta.
Stick!
Åh, Dickie...
Du klarar dig. Du är en frisk, välbalanserad ung gentleman.
Du är okej.
Han dödade din älskade Joanne, inte sant?
Du bad om det!
Vi tar hand om honom senare. Lägg på is. Det är vår hemlighet.
Okej, bönan? Hör du det?
Arthur?
Han ville bara att vi skulle frukta hans manlighet för att slippa frukta vår.
Herregud... Pappa?
Pappa? Nej, pappa...
Pappa?
Åh, pappa...
Jag är ingens fru.
SLUT