Gå hjem, turtelduer.
Kanskje de er hjemme.
Ok, hvilken bygning er det i så fall?
Denne?
Slutt å stirre og svar i stedet.
Hvem bryr seg egentlig?
Jenta vil fortelle, hva?
Ok...
Hvilket leilighetsnummer?
2B.
Jeg har aldri slått noen, men som jeg ville ville.
Et virkelig slag hadde vært fantastisk.
Jeg vil ikke knuse noens skalle eller noe.
Jeg ville ikke fortsette å slå til kvinnens tenner er borte
og kjeven hennes henger løst fra haken.
Jeg vil ikke sparke en mann i ribbeina til brystet og hjertet er flatt.
Det ville jeg ikke. Ikke Arthur heller.
- For han nekter å slåss. - Eller å være en mann.
Jeg oppfører meg ikke som en villmann bare for at jeg ble født som mann
- og vil ikke bli belønnet for det heller. - Han vil ikke bli belønnet, venner!
Mr. Joe Lewis vil ikke ha prisen sin!
Han kunne gitt den til meg i stedet, men det fungerer ikke sånn.
Han kan like gjerne beholde tittelen.
Men jeg tror at Arthur har rett. Menn kjeder meg...
men ikke du, Baker, lille venn. Eller jo, iblant.
- Så kvinner kjeder deg ikke? - Jo, dumme kvinner. Amerikanske kvinner.
- Du er en amerikansk kvinne, Ida. - Du antar vel ikke at kvinner
skal støtte den mannlige identiteten? Men du forsterker daglig mandigheten min.
Du vil ikke la meg gi den opp like lite som en annen mann.
Så jeg undertrykker deg? Du er jo ikke interessert i å dominere meg.
Hva kan vi som menn gjøre i det mannsdominerte systemet?
I den dominerende kjønnsklassen som den ser ut siden uminnelige tider?
Jeg ønsker at noen var min mann, så jeg kunne slappe av i helgen.
- Der har vi det, slappe av. - Jeg kan være mannen din.
Så du er interessert i å være en mann, Suze, men vil du vokse opp som en gutt
- dømt til å oppføre deg som en gutt skal? - Dømt? Jøss, så skummelt!
Alt jeg sier er at vi alle vil være Stanley Kowalski.
- Ikke jeg. - Kunne få ereksjon av egen kraft.
- Suze, går du ikke for langt nå? - Du er jødinne, du elsker å knulle!
- Hun elsker å bli knullet. - Alle knulles samme hva vi har i buksene.
Er all denne praten om vold og Stanley Kowalski passende?
- To personer har blitt alvorlig skadd. - Helt klart.
- Nei, det er umulig. - Ikke tvil på det. De er døde.
De er vel ikke døde, Arthur?
Døde som hunnen i...
Bambi.
- Du lyder begeistret. - Løssluppen.
Jeg kan ikke kontrollere tonen.
Det må være ettereffekten av panikk og sjokk, da disse...
lurendreierne og gærningene...
vet hvor vi bor.
Nøyaktig hvilken leilighet. 2B.
Arthur har knapt sovet og jeg er bekymret.
Jeg går til døren, sjekker låsen og går tilbake til soverommet,
da jeg plutselig ser en Brando-lignende voldutøver med sin gjeng av Brandoer
som sparker inn døren!
- Og vel... - Vel?
Vel, jeg vet ikke hva som skjer når de kommer inn, med det er et vilt bilde
og det eneste bilde jeg har i hodet.
- Arthur, vil du spille noen sider? - Ja, gi oss litt musikk.
Arthur har fått buret sitt ristet. Se på rådyret.
Å, du er visst helt ødelagt i kveld, ikke sant?
Kom an. Fortell dem.
Visse menn er sånne menn andre menn frykter.
Visse menn er sånne menn andre menn vil holde rundt hardt
i en vennlig omfavning uten frykt.
Noen er pyser, men bøller. Visse spiller med, men i mennenes verden
måles og sammenlignes man hele tiden!
Jeg oppfatter meg selv akkurat nå i forhold til de to mennene i rommet
og til og med de to kvinnene. Er jeg nok mann?!
Er mitt forsøk på å være mer mann ynkelig og åpenbart?!
Jeg føler meg truet av dere fire. Både av deres kjønn og kollektive kjønnstilstand!
Arthur har ikke sovet.
Du har alltid vært så god mot meg.
- Så hyggelig å høre. - Jeg blåser egentlig i sånn ømhet.
- Innrøm at du har dårlig humor. - Nei.
Innrøm at du ikke har humoristisk sans i det hele tatt.
Jeg innrømmer at de tingene jeg ikke vet om deg er fantastiske.
- Reis deg og kyss meg på halsen. - Nei, jeg vil dyrke deg, jeg vil...
Jeg vil være her under deg på gulvet og kysse føttene dine.
Spill med, Arthur.
- Spill lettfanget. - Jeg drar deg opp.
Ja! Reis meg opp og klin med meg!
Alle syns vi er et fantastisk par og elsker oss.
De siste av de store.
Jeg vil spise en hamburger.
Jeg har bestemt at du får være tårepersen i forholdet vårt!
Hjelp meg.
Kom an, hjelp meg.
Kom an.
Ingen portvakt? Hvordan orker dere? Du er selvsagt 2B, men jeg er 10F.
Hjelp meg, for guds skyld.
- Ja, kom an, Susan. - Hva vil du jeg skal gjøre?
Hjelpe en nabo.
Skjærsilden må være sånn.
Alltid en trapp under en vakker kvinne man aldri kan innhente.
Men skjer hender om man når henne? Hvor ville man være da?
I himmelen?
Eller et annet sted?
Gjør meg selskap.
Kom an.
Er du berømt?
Jeg burde være det.
Men jeg er bare gift.
- Men det er jeg også. - Ja...
Jeg har møtt mannen din.
- Hvor da? - Spionerer du på alt skrotet der ute?
Selv er jeg ikke interessert i skrot.
Jeg vil ha et kunstverk. Fin kunst.
Noe stort og klissete som tar opp hele veggen.
Noe abstrakt, du vet. Jeg ventet i kunstnerstudioet hele dagen.
Valgte et fint, grisete et, da jeg tenkte: 'Hvor er pappa?'
Vet du hvor han var? På Gimbels og kjøpte en ny, kald elektrisk boks fil meg.
Enda et mannlig substitutt, men kraftigere og hardere.
Stakkars meg. Jeg innså ikke engang at jeg var omgitt av enorme vibratorer,
men de passer ikke i denne leiligheten. Vi er i slummen.
Og jeg er en slumstjerne, og det er like fælt og bedrøvelig som det lyder.
Jeg så to personer bli drept ved inngangen i går kveld.
Ja, akkurat slik.
Skrytende og prangende. Jeg trenger ikke denne dritten.
Jeg er en kone, men ingen frue.
Du vet, en frue med et stort smil og ulike knep.
Underdanig, men kontrollerende. Du vet hva jeg mener.
Jeg har ingen tv.
- Skatt! - Billy, skatt! Bruk den gjemte nøkkelen.
Ja, men var er den gjemt, Maureen?
Prøv potten, eller nei, undersøk steinen. Den store akkurat der.
Det er ikke for oss jenter.
- Det er ingen nøkkel her, Maureen! - Har ikke mannen din en egen nøkkel?
Pappa trenger ingen nøkkel, men et kart. Det er Billy. Han skal by ut meg.
- Byr mannen din deg ut? - Ja visst.
Men når vi er framme, vil han ikke prate med meg.
Hva tenkte jeg? Mel har ekstranøkkelen. Stakkars Billy.
Vent litt!
- Hvor er Arthur, lurer jeg på. - I sengen.
Hvem sin seng, lurer jeg på.
Glem det. Gi meg håndvesken.
Mannen din er vel snill? Han vil ikke eie deg, men bare elske deg, ikke sant?
Du har gjort ditt beste for å finne en følsom type, en kunstnerisk sjel.
Han vil aldri slå deg. Akkurat det du ønsket deg, hva?
En øm person.
Her!
Men, men... Det er menn som skriver historien.
De er aktive. De som presterer, du vet.
De anstifter, forstyrrer...
og knuller.
Ingen av oss vil ha en idiot eller lømmel.
Men hva om man bare vil bli litt kvalt?
Du vet, bare litt. Ikke for hardt. Bare på gøy.
Vær så snill, skatt...
Problemer med nytelse? Hva gjør man for å more seg?
Vel... Man kan ikke få både og med menn, kan man?
- Eller? - Feil nøkkel, skatt!
Hva ga jeg ham? Nøkkelen til brudekisten? Jøss...
Her, ta hele knippet!
Liker du alt dette skrapet?
Jeg har aldri sett en oppvaskmaskin. Jeg må ha vasket opp 20-25 ting i dag.
Vel. Her er planen.
Man vet når man er barn og har en ide om hva problemer er.
Man tenker at man har problemer med mamma. Verste mulige scenario.
Så vokser man opp og blir kvinne. Hvem fins da igjen å ha problemer med?
Tross all denne sannhet, har jeg likevel fått problemer,
men uroe deg ikke for meg, for jeg skal dra til Europa.
Ta nøkkelen fra Billy på veien ut. Jeg drar og du mater Taffeta.
Hun er burmeser, en riktig hårete liten pus.
Jeg liker ikke katter. Arthur sier at jeg i prinsipp er en. Jeg hater vann,
- andre katter og alle hunder. - Vel, hun er et monster.
Rene skrekken og du vil hate henne.
Og du kan bruke noen av disse klumpete sexlekene.
- Ok, vil du ha en treningstrøye? - Nei, Arthur trener ikke.
Da gir vi alt til Billy. Han vil elske oss.
Sånn ja, hardere!
Bra!
Kom an! Kom til meg!
Jeg vedder på at du liker kaniner.
Ja visst.
- Valper da? - Ja, det også.
- Og små bjørnunger da? - Bjørner er fæle.
- Jeg hater bjørner. - Det er ingen bjørner her. Ser du?
Ta dem. Du kan beholde dem.
- Jeg liker bildene dine. - Snu deg, så får du et slengkyss.
Bare et lite kyss.
Send et tilbake til meg.
Kom igjen, send tilbake et!
Send et tilbake, din teite tispe. Kom tilbake hit og by ham på en drink.
Jeg vet hvem du er. Klarinett-Clyde. 2B.
2B.
Å være, være alene, do doobi, alene...
Hvor er jenta di i kveld? På Hotell Nattergalen?
Ingen steder?
- Skal du spille død? - Klarinetten min...
har gått i stykker.
Så synd.
- Pene øyne. Raske fingre. - Den tilhørte far.
Selv er jeg farløs. Det gjør en svak, sier visse.
Jeg er som en sånn der Wheeler-veps. Et etiologisk ingenting.
- Hva? - William Wheeler.
Etiologen.
Han studerte en hannveps i uendelighet...
og fant...
ingenting.
Ingen atferd. Jeg mener det. De eksisterte ikke.
Men du er ikke sånn.
Menn slipper unna med alt, men det interesserer meg ikke.
- Vel, drap. - Stille, du leker med ilden.
Jeg ødela klarinetten, kanskje ødelegger jeg spilleren også.
Suze er hjemme der hun skal være.
- Eller jeg burde ikke si det. - Det gjorde du ikke.
Jeg sier bare at jeg er alene i kveld og du er med gjengen din.
Snarere en flokk sultne villhunder som styres av en kjøter.
Hvordan blir man en 'Young Gent'?
Man blir født som et symptom på en sykdom i samfunnet.
- Du, 2B? - Det er Arthur.
Arthur. Er du en ekte mann?
Mann?
Kan du holde på en hemmelighet?
Hva slags hemmelighet?
Det er en hemmelighet. Og da mener jeg riktig hemmelig.
Jeg vil heller ikke slippe unna med noe.
Vel, ekteskapet.
Du kjenner ikke Suze.
Hva er det å vite? Du er i kretsen vår nå.
Og Suze får problemer om hun søker problemer.
Og nå holder gjengen min på å lade opp foran et slagsmål.
Du utkjemper bare en indre strid.
Du har gjort meg i godt humør.
- Ser jeg deg igjen? - Jeg antar det.
Vær så snill, skatt...
vær så snill!
Nå skal jeg tålmodig vente på at noen skal pakke ned meg i en kasse
og sende meg til fortiden.
De gjør ting annerledes der i fortiden.
Der problemet med personligheten min kan synes herlig igjen.
Møt meg i 'himmelen på jorden'- bygningen ved Manhattan Bridge.
Ta den skitne drosjen med tyggegummi på setene.
Husk at jeg ikke er det eneste som sitter fast i noe hardt og statisk.
Jeg ville bare vite hva du tenkte.
Og om du tenkte på...
en plastpose parkert på en tornet rosebusk som betyr...
at jeg...
Nei, stopp musikken.
Men du sa at vi skulle danse, Dickie. Jeg vil gå. Kan vi ikke bare gå?
- Jenta vil gå. - Hun vet ikke hva hun vil.
- Du satt det var et band. - Det er jo et.
Band spiller musikk, så vidt jeg vet, din sjimpanse.
Hør her. Jeg er en følsom type. Jeg vil høre poesi.
Jeg vil ikke ha en følsom type, skatt. Jeg vil ha en stor harding.
- Jeg tror at du er hardingen her. - Dere lager en skikkelig scene.
- Ja, men vi vil ha en skikkelig scene. - Kom an, les diktet.
Jeg likte det med himmelen på jorden. Bare les.
Du hører ikke vennen min. Han sier at dere er oppviglere. Han sier...
at dere ikke eier manerer.
Jeg vet ikke hvor dere kommer fra, men dere ser ikke så overklasse ut heller.
Nei, vi er fattige som dere, men utdannet.
- Jeg er ikke fattig, Dickie! - Vi er ikke dumme.
Så hvorfor skulle en følsom sjel som du starte bråk?
Fordi jeg er misforstått!
Les diktet, men fra begynnelsen. Jeg vil høre om tyggegummien i drosjen.
Dickie, jeg vil danse!
Jeg skulle ikke slå deg. Slutt å gjemme deg fra meg. Jeg er en gentleman!
Hvordan visste du om denne kvelden? Hvem inviterte deg?
Vi er Arthurs venner.
Arthur, hvem er dette?
- Ja, Arthur, hjelp oss. - Vi er venner, sa jeg. Ro deg ned.
- Han er en av morderne, hva? - Han er med i den gategjengen.
Nettopp.
- Vi går tilbake. - Vi gir guttene litt mer tid.
Ellers kanskje du får den snytingen du har bedt om.
Jeg vil kanskje være fryktet, respektinngytende og imponerende.
- Ida, hvordan får en kvinne respekt? - Enkelt, bare vær kjedelig.
- Menn respekterer alt som kjeder dem. - Jeg har fantasert i det siste.
At du knuser en fyrs skalle med en flaske Schlitz?
Det er der du har tatt feil. Vi er fantasien.
Vi er smarte og vil bare ha gøy. Vi trenger ikke stavre omkring, klynke
eller hoppe rundt i høyhælte sko for å få det som vi vil.
Vi velger.
Jeg vil ha en viktigere jobb enn å gjøre Arthur fornøyd.
Betydningen din for Arthur har mer å gjøre med hvor mye du kan skade ham
enn hvor glad du gjør ham.
Hva er ekteskapet vårt da? En merkelig vennskap som begynte med noen seksuelle
privilegier?
Ja... Det er ekteskapet.
Jeg er ferdig med å være sexy.
Hvor lenge kan man være sexy liksom? Til og med menn.
- Selv om de alltid er selvsikre. - Unnskyld meg...
- Jeg er aldri det. - Hvis jeg var mann
ville jeg kjøpt en tøff skinnjakke.
Jeg er definitivt en kvinne og setter helt klart pris på det.
Jeg setter pris på framfor alt kvinnelig vennskap. Komplimenter og flørting.
En strøm av løgner og vakre ord som ikke betyr noe. En spennende aktivitet.
Jeg mener det jeg sier til deg.
- Når da? - Vær så snill, du får ikke! Nei!
Gi meg en mynt.
Jeg trenger en mynt for kjærlighet!
Et gatehjørne fylt av fantasier.
Skal vi slå vedde på at han ombestemmer seg?
Vær så snill, nei...
Unnskyld meg...
Jeg har verken planer eller prosjekt.
Jeg har verken håp eller drømmer.
Jeg har ingenting...
når jeg ikke har deg
Og jeg har ingen morsomme begjær
Og jeg har ingen lykkelig slutt
Og jeg har ingenting...
når jeg ikke har deg.
Jeg har ingen lykke
Og jeg antar at jeg aldri får det igjen
Da du forlot meg Kom i stedet i miseren inn...
og han har vært her siden da
Og jeg har ingen kjærlighet å gi
Og jeg har ingen som bryr seg om meg
Og jeg har ingenting...
når jeg ikke har deg!
Deg, deg, deg...
deg, deg, deg...
Jeg kommer over straks.
Jeg sa aldri til ham at jeg ville være alene.
Jeg sa bare at jeg ville være i fred.
Er det ikke en forskjell?
Det er nok bare ungdommer.
- En gjeng gutter. - Hvordan var du som gutt?
Som nå.
- Blir man noensinne forandret? - Så klart.
Jeg forandrer meg hele tiden. Jeg vil bli en helt annen.
Skremmende å høre fra kona.
Vil du ikke at jeg noensinne skal kunne bli en annen...
i hele verden igjen?
Vel... Det er ikke det samme.
Vi prater om at du er du mens du utvikles.
Ikke erstatte deg med en annen. Vi prater om Suze som hun er, ikke magi.
Arthur?
- Kan du ikke spille spillet? - Nei, jeg vil ikke bli presset i kveld.
- Er du sint på meg? - Nei, med du tror meg likevel ikke.
Elsker du meg da?
Jeg...
Jeg er følsom for denne stemningen.
Du vet at jeg elsker deg.
Det er underforstått. Men du kan ikke gjøre noe helt annerledes
og tro at jeg skal forstå det.
Så det er bra nå?
Jeg elsker deg for øyeblikket, Suze.
Men jeg begynner å bli nervøs for den du holder på å bli.
Men du vil også forandre deg.
- Til hva? - Jeg vet ikke.
Vi forvandles vel til hverandre, er det ikke hva som hender?
Å, nei... Suze!
- Jeg går ned! Jeg bryr meg ikke! - Men om jeg ber deg la være, da?
Bare prat?! De hadde kunnet drepe oss om de ville, det vet du.
Jeg trodde vår kjærlighet var sterkere enn dette, men det er den visst ikke.
Du får en knyttneve i ansiktet, Suze!
Jeg er kongen her! Glem aldri det!
Suze?
Jeg er kongen her! Glem aldri det!
Jeg ser rundt her, ikke forstyrr oss.
Skatt...
De banket oss virkelig opp.
Kåken din virket passende å gjemme seg i.
Får vi gjemme oss her en stund?
De var ikke engang der, de må ha...
På tide å dra, Teddy.
Ikke noe palass, akkurat.
Nøklene mine...
Nøklene mine!
Arthur!
Jeg syns at du burde spørre meg om jeg vil slå meg ned.
Billy.
Jeg lette helt klart etter et ragg, men det var helt dødt.
Det virket som at jeg var her feil kveld, da jeg traff på dere to,
så det var kanskje ikke helt nytteløst.
- Er dere på date? - Arthur tok meg med hit.
Vi så adressen på baksiden av en fyrstikkeske og ville prøve.
Kall meg gammeldags, men jeg elsker det når en mann tar initiativ.
- Ikke Arthur. - I så fall er han en tølper.
Det virker kanskje tåpelig, men Arthur nekter å være en mann.
- Hva er du da, Arthur? - Jeg er en mann, men føler ikke behov
for å spille mann.
Det er vanskelig å tro at jeg engang ble født som mann.
Jeg har aldri vært mann nok for å foreslå at jeg er det, så...
- kanskje jeg ikke er det. - Wow.
- Men du er ikke kvinne heller. - Så klart han ikke er.
Jeg har et spørsmål til deg, Billy.
- Hva er egentlig en mann? - Det ringer en klokke!
Vel, jeg antar at man kan begynne med å inspisere skrittet.
Tull. Man forventes ikke bare å identifisere seg med andre menn,
men det antydes også at jeg ikke får identifisere meg med kvinner.
Jeg får ikke vise følelser eller interesse, da vi skal være motsetninger.
Å knulle da? Får ikke knulling deg til å føle deg som en mann?
Iblant føles det som om Suze... er inne i meg.
Du vet, jeg har en utmerket teori rundt dette.
- Og en trist kveld forteller jeg alt. - Fortell nå, vi vil høre teorien din nå!
- Din sjefete lille ku. - Vi byr på en drink.
Orke tilbringe kvelden med å lære en idiot og hans lesbe å være kule.
- God natt, Billy. - Nei!
Vi tar en Gin Rickey til. Så kan Arthur danse med deg.
Planeten Manhattan til Saturn, Suzie.
Mannen din er her for... en annen.
Det visste jeg.
Hvorfor lever dere i en stor løgn da?
Vi elsker hverandre.
Jøss... Latterlig.
Sett deg ned, søster!
Jeg er ikke søsteren din, mister. Og han oppfører seg ikke som en kvinne,
men som en homo.
Og det gjelder deg også.
Vi har tenk på våre utseender og rollene våre hele livet!
Vi er kunst, Arthur! Jeg kjøper det og henger på veggen!
Mann og kone 1956!
Hvem ville kjøpt det?
Hør her, Joanne. Du sa at du skulle holde utkikk for oss.
Du fikk bare bli med fordi du fikk låne din pappas bil, så slutte å gråte.
Ta tårene dine og kast dem i askebegeret, hører du?
Dere er degenererte aper!
Er de aper, er jeg også det. Hvorfor likte du meg fra begynnelsen egentlig?
Du visste at jeg var anspent og vanskelig å bli kjent med.
Det er hva en jente gjør, Dickie. Hun temmer sjømenn.
Jeg mener, du er ok nå, men du kommer til å forandre deg.
Enten er du begge på jordet eller så er alle mennesker det.
Du kan ikke ha en Mikke Mus-scene. Og i så fall dumper du ham.
- Dickie, stå opp for meg. Fortell dem. - Akkurat som med Bev.
Akkurat som med flotte Bev i herregården sin.
Ja, Bev maste om at ekte menn ikke eksisterer.
At alle menn møttes og fant på hvordan man skulle være mann.
Som om jeg hadde vært en idiot med en mannemaske som hadde tenkt å lure alle.
Som om vi prøvde å lure hverandre. Ikke bare gjengen vår, men alle menn i verden.
Hun ville ha en far, men det fikk hun aldri.
- Men hva betyr det å føle seg ekte? - Nei, Teddy. Du er ekte på ordentlig.
En trist honningbie.
- Har du en jente? - Dickie, henne til å tie.
Hva sier du om dette? Du liker å konkurrere, hva?
Du vil vel vinne en pris og bevise for hverandre hvem som er best?
Hva med et ordentlig spill, der den som vinner får noe enda bedre
fra pappaen min enn hans bildeler. Hva med...
- armbåndsuret hans? - Hva med datteren hans?
- Uret blir bra. Hva er det for spill? - Enkelt.
Dere må åpne dere selv og si noe ærlig.
Dere må være sårbare og ømme med følelsene deres.
- Den som gjør det best vinner. - Er du tett i pappen?
Hvordan skal du kunne vurdere det?
Vi er ikke dine forbannede venninner.
Jeg gjør det.
- Jeg vil gjøre det. - Nei.
Dickie kan begynne. Dickie, si den greien.
Det du sa her om kvelden om hvordan dere alle kjemper mot den tærende verden
og hvordan ingen av dere noensinne vokste opp, men marsjerte som en flokk dyr,
for det var noe hos andre menn dere var nødt til å beskytte dere fra.
Det har jeg ikke sagt, Joanne.
Jeg begynner.
Det fins en vekt...
dere alle veier meg på og som dere har fått meg selv til å veie meg på.
En tilhørighetsvekt.
Jeg...
lever basert på hvor jeg står på den falske vekten, da jeg er besatt av alle.
Jeg er livredd for dere alle.
Jeg er frykter at jeg ikke kan leve opp til mannsnormen.
Nei!
Dere er ferdige. Vil dere dø en gang til?
- Kjære Dickie og herlige Joanne. - Gi oss nøklene våre.
Fatter du ikke at dere leker med avskummet? De vil ta alt dere har.
- Selv trenger jeg ingenting. - Hva med en avtale?
Vi har ikke noe av verdi, men jeg kjenner noen som gjør det i bygningen vår.
Du liker vel salgene på Gimbels? De er i Europa, kanskje for alltid.
Hva med deres nøkler mot våre?
- Vi bytter. - Hun lyver, Teddy.
Det eneste vi har i verden er personen som sitter overfor oss.
Og det eneste vi vet er hva den personen sier.
Vi ser om det går an bytte.
Jeg finner dere senere, ikke oppsøk meg.
'Jeg finner dere senere, ikke oppsøk meg...'
Herlig.
- Maureen er ikke oppe. - Jeg vet hvor hun ikke er bedre enn du.
- Jeg liker klærne dine, hingst. - Du får ikke mine røde roser.
Flytt deg.
Bare fortell teorien din om den triste kvelden. Det er alt.
Vi lever på en døende planet fylt av umulige hinder.
- Billy, skatt, kom opp hit! - Jeg kommer.
Skatt, vær så snill...
Vær så snill...
Skatt, vær så snill...
Vær så snill...
Vær så snill, ikke kom. Ikke kom inn til byen.
Å si til din mor hva hun ikke skal gjøre er beste måten å garantere
at hun kommer til å gjøre det, men det er ingen overraskelse.
Suze og jeg er midt i noe. Hvis jeg visste hva det var, hadde jeg fortalt,
- men det gjør jeg ikke. - Du drar rundt og gjør ingen nytte.
- Husker du hvilken lykkelig gutt du var? - Nei.
Min sønn, det er våre bekymrede sinn som gjør oss så flinke til
å spille på våre lakrisstaver. Vi er like på den måten.
Arthur er en outsider.
Hva er det med ham?
Er han...
for opptatt med seg selv?
Skal vi bare avskrive ham for godt fra og med nå?
Er det fordi han ser annerledes ut eller en måte han oppfører seg på?
Hvis han slutter å være en outsider vil gjengen lett akseptere...
og invitere ham inn.
Ja visst.
Det høres bra ut... Vel...
Jeg vil bli en lykkelig gutt.
Jeg vil slippe å bekrefte mitt kjønn for noen av kjønnene.
Jeg vil føle meg bekvem i mannlig selskap uten å måtte bevise
at jeg er en hulemann som...
Jeg har alt gjort den jobben, hva? Jeg giftet meg, ikke sant?
Jeg er en omtenksom mann og jeg elsker kona mi.
Jeg kommer dø i armene hennes, ikke sant?! Ikke sant, pappa?!
Pappa?!
Da kommer jeg?
Arthur, så tragisk er det ikke, men vi menn er alle vandrende tragedier.
'En sånn byrde å være mann.' Hamlet.
Resten kan du.
- Jeg må følge etter kona mi. - Jeg anbefaler ikke det.
Og jeg skal ikke si noe til moren din.
God natt, min sønn.
Mannen behager meg ikke.
Nei...
Ei heller noen kvinne.
Jeg har en lapp.
En billett til en forestilling, kanskje?
Visningene på Bijou 52 er fra 21.00 fram til 04.00.
Kveldens filmer er 'Boy Convict' og 'Wrestle the Devil'.
Neste forestilling er om seks minutter og koster 1 dollar og 15 cent.
Kan du ikke bare la meg titte inn?
Jeg vil se om en bekjent er der inne.
Du ser akkurat ut som min mann Arthur.
Stakkars Arthur.
- Gi meg 2 dollar, så får du titte inn. - Du sa 1,15 før!
Du kommer rett inn. 1,15 for gutter og 2 dollar for jenter.
Hei, kjenner du en som heter Teddy?
Han pleier oftest ha en skinnjakke der det står 'Young Gents' på ryggen.
Er det mannen din?
Ja, det stemmer.
Vet han at du er mannhaftig?
Men det er jeg ikke.
Så hva har mannen din gjort for at du skal lete etter ham her nede?
Om ikke her nede er grunnen til at du leter etter ham.
Det stadige ønsket om å kopulere...
er så sterk.
Som et konstant selskap. Så glemmer man seg selv, jeget.
Et par må glemme den menneskelige tilstanden og all smerte.
Pluss hvor vanskelig det er å overleve.
Min mann... Teddy.
Han har vært så fin mot meg, selv da jeg ville være hard mot ham.
Hvordan skal jeg noensinne kunne gi ham det han vil ha?
- Jeg skal spørre ham. - Skriver du en bok?
Ta en rask titt, fengselsdirektør. Disse mennene vil ikke prate med deg.
De liker ikke engang jenter. De er ikke her for å flørte.
Kjenner du en som heter Teddy?
Kjenner du til 'Young Gents'?
- Jeg kjenner til pakket. - Du også?
- Vet du om Teddy kommer hit i kveld? - Jeg kjenner verken Teddy, Freddy
eller Serengeti.
Men helvete som jeg banket opp en av dem forrige måned.
Jeg gjorde stor skade. Jeg er fremdeles litt kvalm når jeg tenker på det.
Du burde virkelig dra. Slutt å tulle, frøken.
Jeg har tenkt å sitte her og vente på Teddy.
- Hva holder du på med? - Du hører ikke på meg.
Du sitter i et rom fullt av kriminelle.
Jeg blåser i min fløyten min om fem sekunder.
Du vil dra om tre.
Ser jeg ut som en bjørn?
Eller ser jeg ut som en gris?
Jeg tok deg.
- Jeg tok deg da du fulgte etter meg. - Da du fulgte etter henne.
Den kaninen får visst leve.
Ja, hun tror at hun er en stor detektiv som løser et stort mysterium.
Ja, hun liker spenning. Men jeg har ikke nøklene hennes, men mannen hennes.
Det dere gjorde mot den jenta...
var forstyrret.
- Hva er forstyrret? - Sprøtt.
Som åpnet? Si meg, vil du slippe kontrollen?
Jeg...
Jeg har ikke kontroll.
Enten kan man spille kul, eller så er man...
bare være kul.
Ja... Jeg spiller klarinett.
Spill for meg, spill med meg og se hvordan jeg jamrer meg.
Hvem skapte deg? En engel? Djevelen?
Man må trekke en grense...
for å vite hvor grensen går...
når man går over den.
Har du noensinne gått over den, bønna?
For noen av guttene i bandet ditt kanskje?
Nei... Jeg var aldri usikker med dem.
Var du helt sikker noen gang?
Teddy, min engel...
Du trenger ikke være en morder.
Jeg er i det minste ingen stiv musiker.
Jeg er stiv.
Du kan bli favoritten min.
Favoritt favoritt?
Det går over.
Sa den gråtende mannen til t-banetoget.
Herregud, Teddy...
Suze?
Du er kona mi.
Og du er fantastisk.
Vi er ikke konvensjonelle, men noe annet.
Men jeg er forblindet av deg, du av meg og vi kan elske som gærninger, wow!
Vi må bare løse det.
Vi skal løse dette sammen og da blir det helt utrolig.
Suze?
Hei, Suze?
Jeg er hjemme, vennen.
Kom og legg deg.
Låste du døren?
Hva faen er poenget med å låse den?
- Det er meg. - Arthur!
Er klarinetten fremdeles ødelagt, Arthur?
- Fremdeles ødelagt. - Sier du det til faren din,
så vil du få store problemer.
Vi er voksne. Vi har ingen problemer.
Slutt å straffe oss da.
Jeg gjør hva jeg vil, for jeg er vill og fri!
Et hjerte bak ribbeina som en fugl i et bur.
Slipp den ut om den flakser.
Ingen prøver å slå deg i form, kjære Susan.
Vi skal alle være glade at den skarpeste kniven på bordet brukes til å bre med.
Ida prøver nok å si at vi ikke trenger all denne friksjonen.
- La henne snakke selv. - Jeg sier at jeg driter i dette!
Suze, din avviker. Åpne.
Arthur, din tosk, lukk opp døren.
Snobber, sett dere ned.
Ikke vær så bråkjekk, tøffing.
Gi oss bare nummeret på leiligheten til den sexy damen med luksusgreiene.
- Dere burde ikke gjøre det. - Hva?
Knuse nesa på kona di?
Det er 10F. Stikk nå.
Dere to blir med meg opp.
Vokt dem.
Jeg traff en skredder ved Bijou 52 og hun hadde en pelskåpe.
Og jeg så Monty Clift.
De var på date. Jeg så to gutter bryte under vannet.
Så gjorde politiet razzia.
Jeg vet ikke hvor forstyrret du er eller hva du må gjøre,
men gjør det med en annens tiss en annen kveld.
Vær stille!
Frue. Kom og sett deg her borte.
Hei, Dickie.
Står til, Suze?
Hei, poeter.
De vil være der oppe en stund. Det er en masse store, tunge...
luksusgreier.
Vi har det ikke...
travelt.
- La meg få gå på toalettet. - Nei.
Det hadde vært bedre for deg om du hadde dratt til en nasjonalpark...
og gifter deg med en grizzlybjørn. Ikke en sjanse at hun har en fitte.
Stikk!
Å, Dickie...
Du klarer deg. Du er en sunn, velbalansert ung gentleman.
Du er ålreit.
Han drepte din elskede Joanne, ikke sant?
Du ba om det!
Vi tar oss av ham senere. Legg på is. Det er vår hemmelighet.
Ok, bønna? Hører du?
Arthur?
Han ville bare at vi skulle frykte mandigheten hans for å slippe frykte vår.
Herregud... Pappa?
Pappa? Nei, pappa...
Pappa?
Å, pappa...
Jeg er ingens kone.
SLUTT