NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Мене звати Аша Морія.
Я дуже життєрадісна.
Терпляча.
Винахідлива.
Я — природжена куховарка.
Я дбайлива, тож хочу мати сім'ю, яку можна нагодувати.
Вдень я працюю економістом,
а вночі — живу тихим, традиційним життям.
Мої хобі включають вишукану їжу
та домашній відпочинок.
Природжена спортсменка
з невичерпною енергією.
Я шукаю свого чарівного принца-індійця…
…з хорошою роботою та магістерською освітою.
В душі я — проста дівчина,
яка обожнює весілля.
ЛАКШМІ І ДЖАМАЛ
Я теж мрію колись мати величезне весілля.
Не роби цього.
Ворушися. Зустріч за 20 хвилин.
«Сінгапур — економічне диво».
Блискуче.
Прошу, скажи, що ти спала.
Ага, спала. Я спала 56 хвилин.
Годі себе вбивати. Ти ж цього чекала. Тепер усе залежить від тебе.
Зберися і доведи босу,
що я геній, бо вкрав тебе з Волл-стріт.
Так.
Вони рано!
Вони щойно зайшли до будівлі. Ти підеш так?
У мене вчора були сімейні справи. Чорний чи синій?
Чорний, точно чорний.
-Чи, може, синій? -Тіно!
Вийдіть, будь ласка.
303 - АША МОРІЯ
У Сінгапурі відбуваються дива економіки.
І сьогодні у вас є можливість допомогти поширити диво.
Ваші інвестиції — запорука нашої кредитної ініціативи в Південно-Східній Азії.
Яка б запустила Сінгапур як могар…
…ний, потужний…
Могар…
Мог… Могутній…
Щось не так?
Ні, звісно, ні.
Точно ні.
Це…
Це ваш шанс зробити Сінгапур центром…
Добре, до роботи.
Мікрокредити — не ліки від бідності. Це лише частина пазлу.
Чому Азія і чому зараз? Яка стратегія?
У нас 140 мільйонів позичальників: 80 % — жінок, 65 % — селян.
Річний приріст — 12 % з прогнозованою прибутковістю портфеля…
-Ваші цифри вражають. -Дякую.
Але в чому суть вашої історії?
Суть?
Ми вважаємо, що жінки —
ключ до соціальних змін через створення більш сталого майбутнього…
Пані Морія, ми віримо в потенціал вашого фонду робити добро.
Але зараз вашого бачення не видно.
Я маю на увазі, бачення…
-Воно на наступному слайді. -Гаразд.
Якби ви дали мені ще один…
Пройшло непогано.
Здається.
Неймовірно. Мама відправила хлопця на роботу.
Не звинувачуй маму. Ми всі псували презентації.
Забудь, живи далі.
Я розумію, чому ти засмучена. Це все брехня.
Ти — не природжена кухарка. І непроста дівчина.
Можеш видалити?
Ні. Вона змінила пароль.
Боже, жах якийсь.
У нього гаряча бухгалтерська аура.
Він ніби рахує таблицю множення подумки.
Ми ще йдемо на каву чи…
Слухай, вибач.
Але це моя мама винна. Тож…
Так. І моя.
-Розберися з ним. -Ага.
Пане.
Просто…
Це вам. Подзвоніть мені.
Прошу, організуй мені ще один шанс.
Я спробую.
Якщо мені вдасться, мусиш показати їм,
чому Аші Морї так збіса не все одно.
Ми не банкіри. Ми — жебраки.
Якщо не розповімо хорошу історію, наші жебрацькі чаші лишаться порожні.
Ти зіпсувала мою презентацію.
У мене буде інфаркт, бо ти помреш самотня у канаві?
Мамо, не можна влаштовувати побачення на роботі.
Роботі? Аші недостатньо платять, щоб купити квартиру.
-Квартира — чудова інвестиція. -Не хочу.
Тобі не варто було йти з банку. Була б забезпечена!
-Я зрозуміла. -Знов ти за своє.
Суніто, не рубай гілку, на якій сидиш.
Знаєте, ваша правда, містере М. Про гілку.
Ти — економіст, а не автор листівок.
Я просто ділюся мудрістю їхнього дада-джі.
Ніку, це дідусь Прії.
Вона розповіла про його човен?
-Прошу, тату. Ні. -Човен? Ні.
-Я люблю човни. -Так нудно.
Добре, мамо?
Я лише прошу видалити мої біодані і не організовувати побачень.
-Перепрошую, біо- що? -Біодані.
Як резюме, але його пише твоя мама. Замість роботи ти одружуєшся.
Ні. Це не біодані, а сучасний онлайн-профіль.
Гарний спосіб познайомитися з таким хлопцем.
-Знайомся. Равішанкар Шах. -Суніто.
Наймолодший індієць, який виграв орфографічний конкурс.
-Мамо. -Вступив у МТІ в 16 років.
Дивись!
«Привіт! Я дуже хороший хлопець. Вчився у МТІ. Я керую успішним…»
Мамо!
Це писала мати бідолахи. Він про це й гадки не має.
Суніто.
Насолоджуйся бенкетом. Сварка мені набридла.
Смачного. Ця тарілка для чоловіка, який має бути тут.
Я сказав їй не робити цього. Не сердься на мене.
Ну, скоро я буду називати вас мамою.
Ой, бір'яні так гарно виглядає.
Це лише рис.
У нас так «р» не вимовляють.
Обережно, гостре.
Мені подобається…
Все гаразд, любий?
Мамо, я не зустрічатимусь з Раві.
Добре.
Роби мене брехухою.
Боже. Ти сказала його мамі, що я з ним зустрінуся.
Я не можу дозволити тобі здатися через того Кріша.
Кріша? Він тут ні до чого. Чому всі так вважають?
-Заспокойся. -З мене досить. Чому ти це робиш? Боже!
Навіщо ти згадуєш Кріша?
Що… Що мені робити?
Зберігайте спокій і їжте карі.
-Ні, припини. -Не знаю, чому я це сказав.
Гей, сестричко, все добре?
Так.
Зроби мені послугу.
Ви з мамою не можете так продовжувати. У мене забагато турбот.
Я не хочу, щоб мама сумувала на моєму весіллі.
То ти хочеш, щоб я сумувала?
Одне побачення.
Це брехня, Прі.
-Ти брехала батькам про інших хлопців. -Тихо.
-Ще почують. -Ти про Ганешу і його божих друзів?
-Ага. -Вони вже знають.
Припини, мені було 16. Не було про що казати.
Якщо чесно, я не думаю, що батьки хочуть знати правду.
Те, що ми потайки дивилися фільми «для дорослих»?
Чи те, що ви з Ніком живете разом?
Тихо!
Можеш допомогти мені?
Бунтаркою будеш за три місяці.
А тим часом, якщо хочеш, щоб тобі дали спокій,
йди на побачення.
Гаразд. Я зустрінуся з твоїм генієм МТІ.
Та більше жодних «підстав», і ти видалиш профіль.
Гаразд, якщо ти теж підеш на весілля.
-Що? -Там найкраще шукати чоловіка.
Я думала, онлайн.
Там теж найкраще.
Мамо, у мене є життя.
Це теж твоє життя.
Ось, бачиш?
Батько Сони забрав нас з аеропорту, коли ми переїхали.
Ми нічого не мали. Вісім доларів і одяг, в якому були.
Справді? А що було у валізах?
Інший одяг.
І ось це.
Мама Рохіта дбала про тебе, коли народилася Прія.
То була мама Кумейла.
Ні. Пам'ятаю, у мамі Кумейла видаляли жовчний міхур. То була мама Рохіта.
Гаразд, люди, я знаю, що вони ваші друзі…
Не друзі, Ашо. Сім'я. Спільнота.
Для вас це лише весілля, але для нас — свято нашого життя.
З восьми доларів.
Ви розумієте, що я не хочу мати чоловіка чи партнера?
Ой! Ні!
-Ні! -Суніто?
О, люба. Я не можу дозволити тобі відмовитися від щастя.
Люба, ми хочемо для тебе найкращого.
Я знаю, що ви робите. Ви завжди так робите.
Добре. Піду на деякі весілля.
-Не деякі. Усі. Покажи, що нам не соромно. -Мамо.
Слухай, якщо зробиш це, я видалю твій профіль.
-Чудово. -Але ти зустрінешся з Раві.
У мене гарне передчуття.
-Ні. -Прошу.
-Мамо, ні! -Так.
-Мамо! Ні! -Тихо!
Равішанкар Шах?
-Привіт! Просто… -Раві?
Просто Раві.
-Може, замовимо щось? Вмираю з голоду. -Звісно. Дуже приємно.
Що вам?
Привіт. Бургер з подвійним чеддером, велику картоплю фрі і воду. Дякую.
А йому… Що є для «суворого вегетаріанця, який шукає просту дівчину?»
Не суворий, не вегетаріанець.
Мені те саме. І колу замість води. Дякую.
З вас…
З урахуванням податку 6,625 % — 21,40 $.
Чудово.
Як ти це зробила?
Це фішка простих дівчат.
Дякую.
Ходімо?
Раві, можеш щось назвати по літерах?
Щ-о-с-ь.
Та ну. Дуже смішно.
Скажи «логорея».
Слухай, я не виконую команд. Тож…
-Зробиш з мами брехуху? Скажи «логорея». -Серйозно?
Господи. Гаразд. Логорея. Л-О-Г-О-Р-Е-Я. Логорея.
Молодець.
-Дякую. -А визначення?
Словесна діарея. Взагалі-то хороше слово для тебе.
Смачного.
Твоя мама забула сказати про твій розум. Такий підступний і витончений.
-Так, твоя теж пропустила кілька речей. -Гаразд. Ось.
Я зірвала заручини з найкращим холостяком Нью-Джерсі,
розігнала друзів, принизила мою сім'ю.
Мене вже не пускають у міський транспорт Вудбріджа.
Але то було непорозуміння.
Я хотів сказати, що в житті ти вродливіша.
Теж мама написала?
Ні, це все я.
Раві.
Ашо.
Я погодилася зустрітися з тобою тут,
щоб мама більше не публікувала мій профіль.
Отже…
Ми…
…нас ніколи не буде.
Ніколи не буде.
Чому така впевнена?
Бо нас звели батьки.
І що?
Ого. Гаразд. А як щодо цього? Я щойно вийшла на нову роботу.
Вона забирає увесь мій час. Дуже зайнята, і я не проти.
Я щойно взяв перерву від роботи, яка забирала весь час.
У мене купа вільного часу, і мене це влаштовує.
То ти безробітний?
Ну, взагалі-то…
А як же хлопець-стартапер?
Я заробив на стартапі, але це не те, ким я є.
Я хочу робити те, що люблю.
Більшість не може цього собі дозволити.
Бачиш, це цікаво. Не може собі дозволити чи боїться?
Бачиш? Ми приречені.
Гаразд.
Вище носа. Тобі пощастило.
Хай там як, дівчина має їсти.
Я піду.
-Гаразд. -Так. Але…
Дякую. Було дуже цікаво.
-Дякую за бургер. -Звертайся.
Смачного.
Ага.
Ура! З днем народження, тату.
Отже, пане пенсіонере, як воно?
Не думав, що стану батьком чоловіка за 30, який поводиться як дитина?
Не сьогодні, Дінеше. Раві тут.
Я приніс тобі подарунок.
Ні. Ніяких подарунків.
Не радітиму дню народження, доки син не знайде дружину.
Він намагається — зустрічався з Ашею.
Зрозумів, що жінки хочуть чоловіків, а не хлопців?
Дінеше.
Ви зробили оманливий профіль.
Сказали, я шукаю просту дівчину. Я не хочу просту. Простота — нудна.
Не будь таким вибагливим.
-Тату, я пишаюся своїм життям. -Добре.
Пишаєшся безробіттям, тим, що не ходиш на побачення, тією футболкою.
Ти був таким розумним, Раві. Еге ж? МТІ!
Дінеше, минуле — в минулому.
Але зараз саме час знайти хорошу дівчину.
-Мамо. -Добру, не нудну.
У нудьзі нічого поганого.
Прошу, синку. Спробуй.
Заради мене.
Гаразд, мамо. Я спробую.
Дивись, що я знайшов.
Файл про твій роман з британським принцем?
Їх знищили.
Дослідження усіх мікрокредитів, які фінансувала наша компанія.
Плюс тираж з купальниками журналу «Фоксі Галс» 1997 року.
Я знаю, що це не твоє.
Не будь такою впевненою. Я вчився у коледжі.
Отже, теки. Це що, 1800-ті роки?
Скоріше за останні 25 років.
Проаналізуйте їх і дізнайтеся, що ми робимо,
як робимо і чому.
На це може піти все літо.
Я хочу, щоб ти була блискучою, і Сінгапур не відмовив.
Але вони вже сказали «ні».
Я розмовляв з вищими керівниками з Лондона і особистою подругою.
Вони спробують потягнути за ниточки і їх повернути.
-Налажаєш цього разу… -Полетять голови.
Трохи середньовіччя.
Але так, твоя і моя голови.
Я теж втрачу роботу. Мені доведеться забрати дитину з садочка.
-І Прінстона не буде! -Сміливі плани.
Ходімо.
-Мамо, я на роботі. -О, ні. Не хочу чути про роботу.
Що не так?
-Ти поводилася як дурепа! -Що?
Пуджа Патель сказала, що у Раві Шаха діарея!
Що? Ні! Я просила його сказати логорея.
-Що це? -Словесна діарея.
Ти маєш на увазі діарею з ро…
Ну, на наступному весіллі будь чемною, інакше я розірву нашу угоду!
Сьогодні наші молодята зустрілися,
щоб відсвяткувати в індуїстських та єврейських традиціях,
краще дізнатися один одного,
засвідчити кохання, про яке говорять у всіх релігіях,
тут справжнє місце зустрічі.
Вони обіцяють бути чесними, відкритими, вірними та відданими одне одному.
Обов'язок говорить про віру, любов і підтримку друзів.
Мазаль тов!
Так! Гей!
Ніка забрали від мене дядьки.
Краще вже вони, ніж дружки.
До нього заграє той граматичний ботанік.
«Привіт, я Раві. Я вчився у МТІ. Пограємо в шаради?»
«Ні, дякую, ботане. Краще почищу каналізацію».
Ти — ботан.
Так. Я — ботан. Я люблю ботанів.
Показник АОТ вище неба!
-Гаразд, я піду. -Хороша спроба. Чітка.
Виглядаєш спраглою.
Я насправді збиралася йти.
Ти йдеш цього разу?
-Нащо казати Пуджі про наше побачення? -Якій Пуджі?
Пуджі Патель, королеві пліток Маленької Індії?
Я нікому не казав. Навіщо комусь казати?
Ага. Вона шпигувала за нами.
Неймовірно.
Ашо, люба.
Раві. Дзвонив моїй племінниці Твінкл?
Вона — міс Індія, міс Нью-Джерсі, розумієш.
-Ні, Пінкі… -Не така розумна, як ти, га?
Але правопис — не Нобелівська премія.
Пінкі, облиш Раві. У нього є час. А в Аші — ні.
Суніта, мабуть, у відчаї.
Усіх цих лікарів, адвокатів, докторів наук швидко розберуть.
А тобі залишаться перебірки.
Подумай, яка ганьба! Кріш одружується з молодшою жінкою так скоро.
-Боже мій. Ти не знала. Бідна. -Бідна, Ашо.
Зі мною все добре.
Ні. Знаєш що?
Найкраще — помститися і швидко заручитися.
Я не хочу мститися.
Мені потрібен час, щоб зосередитися на кар'єрі.
Люба, кар'єра зникне, а чоловік і сім'я?
Це назавжди, люба.
Там роздають весільні подарунки…
Люба, не хвилюйся.
Ми обіцяємо не здаватися, поки не дізнаємося, що ти щаслива.
Щаслива.
-Сто відсотків. -Так.
Але…хіба ви не бачите?
Я щаслива.
Я дуже рада, бо я теж декого зустріла.
Ось він — мій чарівний принц-індієць.
Ви двоє? Ні.
Я чула від Пуджі Патель, що це була катастрофа.
Катастрофа? Ми? Ні.
Ми протилежні катастрофі. Ми ідеально підходимо один одному.
Правда, Раве? Раві?
Равстер.
Вона — проста дівчина, яку я завжди шукав. Так, Ашо? Тихо будь.
Щасти тобі і твоїй простій дівчині.
Ходімо, Пінкі. Ходімо.
Побачимо.
Серйозно?
-Зникли, так? -Так, щоб поширити новини.
Скажу їм, що ми розійшлися на наступному весіллі.
Тоді вони повертатимуться. Тож, удачі.
-Чекай. А якщо я цього не скажу? -Гаразд.
Хіба погано, якби люди думали, що ми не самотні?
-Так ти запрошуєш мене на побачення? -Я не запрошую. Не по-справжньому.
-Слухай, я не знаю. -Ти не мусиш нічого робити!
Відбийся від набридливих тіток, щоб могла працювати.
Що мені з того?
Ти повернеш своє життя.
Воно і так моє.
Ні.
Ходімо.
На скільки індійських весіль ти запрошений?
-16. -19.
Їдемо туди, куди нас обох запрошують. Знижується до 14.
-Звідки це число? -Я — математик.
Ашо, я навіть на одне не погоджуюся.
Якщо об'єднаємо зусилля, зможемо уникнути цього.
-Декому це подобається. -Правда, Раві?
Ти хочеш брехати всім, що ми разом.
Не брехати, а грати в рольові ігри до кінця весільного сезону.
Я пропоную тобі вибір.
Літо зі мною чи літо з…
нею. Привіт, тітонько Пінкі.
Так, я пропущу обидва.
Добре, я заплачу. П'ятдесят баксів за весілля.
Боже. Ти жартуєш.
-Сімдесят п'ять. -Ні.
Сто, остання оферта.
-П'ятсот. -Що?
Жартую.
Серйозно, мене не цікавлять удавані стосунки.
Можемо зосередитися?
Не будь таким егоїстом. Зроби це для батьків.
Принаймні до кінця весільного сезону.
Він погодився на фальшиве побачення? Що з ним?
Що з тобою таке?
Я — геній, ось що не так.
А як мама дізнається?
Вона буде в захваті. У цьому вся суть.
Як півмільярда жінок носять ці речі?
Так, вона буде в захваті, доки не дізнається правду.
Розслабся. Він стартапер з МТІ. Мрія кожної мами.
І найкраще те, що більше ніхто не буде нещасним.
Тату, дозволь купити нову посудомийку.
Типово для вашого покоління.
Викидати гроші щоразу, коли виникають проблеми.
Знаєш, тату, ти будеш радий це почути.
-Я зустрічаюся з Ашою. -Справді?
Так.
Вона погодилася?
Так, тату, вона погодилася.
Знову зустрітися з тобою?
Так.
Ти впевнений?
Так, тату, я певен.
Синку, послухай мене.
Не втрачай такий шанс. Дій швидко.
Тату, ми ледь знайомі.
Авжеж. Але саме час діяти.
Перш, ніж вона дізнається, що ми задумали.
Слухай, тату, я спізнююся.
Ага.
Не травмуй спину, добре?
Раві, пам'ятай, що сказала мати.
Минуле — в минулому. Не піднімай цю тему.
Бувай, тату.
Віно, у нього ще одне побачення!
ХІНДУ САБХА
У мене є однодоларові.
Щастя Аші коштує не один долар.
Як і моє.
Суніто, ти справжня сваха, так?
Так. Аша і Раві були гарною парою на весіллі Сони.
-Справді? -Хлопець-правопис?
Можна навіть сказати, неймовірною.
Що такого неймовірного?
Ну, йди подивися сама.
Господи.
Віджею, дуже гарний.
-О, у вас є здача з двадцятки? -Авжеж.
Віджею!
Віджею! Швидко.
Дивись.
-Це він. -Так.
-Він високий. -Він сидить.
Так, але видно.
Зроби фото. Візьми камеру.
Легке чтиво?
Ой. Так.
Ти ж працюєш у фінансах?
Мікрофінансування.
Це крихітний вид, так?
Трохи спрощено, але так.
Я намагаюся створити ініціативу кредитування
для жінок Південно-Східної Азії, щоб відкрити власний бізнес.
Гаразд. Вражає.
Дякую.
Може, прочитаєш кілька таких, і, якщо буде час, обійдемо кімнату.
Знаєш, привітаємося з божествами. Про людське око.
-Може, трохи згодом. -Гаразд.
Ми можемо порадити твоєму швагру, як молитися, бо…
Що він робить?
-Думаєш, він стане в позу пса? -Можливо.
Ніку.
Спочатку це було мило. Але зараз просто…
Я б хотіла, щоб він був собою. Тим хлопцем, у якого я закохалася.
Нік досі той хлопець.
Весілля зводять людей з розуму. Я точно знаю, добре?
Поговори з ним. Давай, сідай.
Це тобі.
Нані подарувала мені, коли я заручилася.
Боже мій.
Ти впевнена?
Так. Звісно.
Поміряєш?
Хочете гарячої самоси?
Аша, Йоші. Йоші, Аша.
Привіт.
-Це твоя фальшива дівчина? Чуваче! -Замовкни.
-Вибач! -І її сестра Прія.
-Прія. Привіт. -Я заручена.
-Це нічого не змінює. -Що з фургоном?
-Я просто допомагаю Раві з… -Доставкою. Нам треба їхати.
-Так. Офіціант застряг у холодильнику. -Треба його врятувати.
-Гаразд. -Ми зупинилися привітатися.
-Побачимося на весіллі? -Так.
Радий бачити.
Бувай.
Я думала, у нього є стартап.
Може, вони ще… починають.
Раві!
Вибач, що пізно.
Не вибачайся. Якась тітка думала, що я самотній і відправила носити кокоси.
Привіт, тітоньки. Він зі мною. Ми — пара.
І ось що, Ашо.
Я теж не люблю весілля. Але якщо ти хочеш піти… то йди.
Добре, зрозуміла.
Слухай, я закінчу кокосове чергування.
Що це за чергування?
Гаразд, дай мені.
-Тобі потрібен ніж? -Ні.
Дякую, що прийшли.
Було так чудово провести день з вами.
Сьогоднішній день — не про індуїстів чи мусульман.
Справа в коханні.
Коханні, яке в минулому було б неможливим.
Любові, яку наші…
наші батьки… не підтримують .
Але ми їх любимо.
Лакшмі, ти — кохання мого життя.
Сьогодні, завтра, завжди.
Усе гаразд?
Так.
Не віриться, що їхні батьки не з'явилися.
Що ж. Твої батьки, щастя. Твої батьки, щастя.
-Це не має бути вибір. -Правда.
-Як проєкт? -Триває. Наче.
Наче?
Іноді мені здається, що не варто було йти з банку.
Ти рятуєш світ, так? Один маленький крок за кроком.
Ніхто не казав, що буде легко. Крім того, завжди є другий шанс.
Не завжди.
Завжди. Поглянь на них, так?
Вони розійшлися через батьків, але…
Ось вони, добиваються свого.
Знаєш що?
Ходімо потанцюємо.
-Справді? -Так. У нас може не бути другого шансу.
Гаразд. Ходімо.
-Хочеш піти запалити? -Ходімо.
Я знайшла його.
Я наближаюсь, прийом.
Чекай. Ви знайшли фото фази «Татові учасники»?
Це не фаза, якщо він досі її носить. Але я знайшла одну із завивкою.
Заціни.
Ця точно буде у слайд-шоу.
Добре. Поглянь.
Щось невесело.
Вони були знайомі лише три тижні.
Мабуть, вона боялася.
Ти вже говорила з Ніком?
Ще не насмілилася. Він бере уроки боллівудських танців.
-Ти не хотіла танцювати. -Ні. Надто великий тиск.
Гаразд, Прі, поговори з ним.
Гадаєш, у мами був хлопець до тата?
Ні. Неможливо. Мабуть, це кузен чи хто.
Так дивилася на кузена?
Так, але мама ніколи б такого не зробила.
Якого такого?
Що ви задумали?
Весільне слайд-шоу.
Дуже цікаво. Раві прийде на обід? Я смажу пурі.
Ой. Ні.
Що? Коли ти нас представиш?
Коли ти нас познайомиш?
Ми ще не на тій стадії.
Над шлюбом працюють усе життя. Запроси його.
Мамо, тиснутимеш — знаєш, що буде.
Шлях до серця чоловіка — через шлунок.
-Так гидко. -Або ангіограму.
Теж дуже гидко.
Ти смієшся, але це порожній, цинічний сміх самотньої.
Дуже жорстко.
Ашо, воно вилізе тобі боком.
Ні. Я знаю, що роблю.
Ну, я знаю маму й тата. Чекай, доки вони захопляться.
Такого не буде. Кінець зв'язку.
Отже, Віно, Дінеше. У нас може бути ще одне весілля.
Пуджа Патель дізналася від Пінкі, що маленький вогник розгорівся.
-Отже, давайте визначимо дату! -Що?
Я ж казала.
Після стількох років надії, планування, молитви — нарешті.
Не будемо поспішати. Пуджа — дурисвітка.
Мій Раві ніколи не був такий щасливий. Я казала йому, щоб познайомився з Ашею.
Вона така хороша дівчина. Що поганого? Бачите?
Вони вважають, що ми старомодні і дурні.
Аша каже, що у нас мислення Індії 40 років тому.
Але Аша стала економісткою, як її батько. Це щось.
Але вона надто ідеалістична.
Я захоплююся тобою.
Керуєш рестораном, вивчив Раві у коледжі.
Це не мало.
Я хотів для нього більшого.
Розкажіть більше про компанію Раві.
Знаєте ті стартапи? Такі таємничі.
Хтозна, що він робить.
Нам це знайомо. Аша теж не розповідає нам про нову роботу.
За дітей, які думають, що ми нічого не знаємо.
Що б вони робили без нас?
-Будьмо!
-Були б бідні. -І безплідні.
Послухайте.
Її чоловік-алкоголік пішов одразу після народження сина.
Тож ми дали їй кредит на відкриття кав'ярні.
Її син став першим у сім'ї, хто пішов до школи.
-Знаєш, що це означає? -Позики — її щасливий шанс.
А це справжня історія.
Чому ти посміхаєшся?
-Бізнесмени повертаються. -У Сінгапур?
Так!
-За кілька тижнів. -Ні!
Гаразд, просто… Треба працювати.
Саме так. Але не тут.
Один з основних інвесторів влаштовує вечірку, будеш моїм другим пілотом.
Якщо у тебе немає якогось весілля.
Так, але я сказала Раві, що у мене синусит, тож…
Гарний план. Фейкова хвороба, щоб надурити вигаданого хлопця.
Не думав про те, щоб повернутися до Лондона?
Не донедавна.
Голова відділу Південно-Східної Азії звільнився.
-Не впорався з бідністю. -Підеш на посаду замість нього?
Не вагаючись.
Але це треба заслужити, люба. Отже, поверни Сінгапур.
Ніякого тиску.
Я маю повернутися в офіс.
-Підведеш мене — звільню. -Гаразд.
Ну ж бо. Давай насолоджуватися дармовими напоями,
модним діджеєм і всім, що висить у цій кімнаті.
Думаєш, цей діджей візьме весілля Прії?
Тобі варто перевірити. І подбай про інвесторів.
Зрозуміла.
Привіт.
Пане діджею?
Вибачте, що перериваю ваш сет, я не хочу вас ображати.
Але ви б не могли грати на весіллі?
Взагалі-то, мене вже зарезервували на сезон весіль в Індії.
Раві?
Синусит минув?
Ну, Найквіл допоміг.
-Тож ти… -«Володар звуків». Так?
-Раві, це мій бос… -Джеймс?
Йо.
Так.
Думав, на такому вишуканому заході сир буде смачніший.
Це ж масло, чуваче.
Звідки ви знаєте одне одного?
Він грав кілька сетів у клубі на Ібіці в дні моєї шаленої молодості.
Вечірка була всю ніч.
Звісно.
Добре.
Ну, я піду побалакаю.
-Я піду… -Не ти.
Смачного.
Дякую, друже.
Хочеш вийти на вулицю?
Так… На свіже повітря.
Повітря — це добре.
Тримай спокійний. Без лазерів.
-Жодної віри в мене! -Я не віруючий.
Рада бачити, Йоші.
Я теж радий. Твоя сестра досі заручена?
Так.
Гаразд, круто.
Як справи? Гаразд.
Діджей «Володар звуків» зайнятий, тож з вами Йоші.
Отже, діджей «Володар звуків»?
Зовсім не іронічно.
Знаєш, усе почалося як жарт, але я просто застряг.
То який у тебе секрет? Чому у тебе немає справжнього хлопця?
Чому немає справжнього хлопця?
Думаю, це нормальне питання.
Гаразд. Так.
Коли все закінчилося з Крішем, я подумала, навіщо зупинятися?
Тож я кинула роботу і переїхала до Джерсі, сподіваючись почати все спочатку.
Мама думає, я кинула банківську справу, щоб дошкулити їй.
-Так і було? -Мабуть.
А ти? діджей… як це сталося?
Знаєш, мій запасний навик — написання неймовірно езотеричних слів.
Я не можу цим заробляти.
-Логорея. Тобто… -Логорея.
Але ні, коли я був дитиною, робив усе заради батьків.
Так? Усе. Окрім музики. Музика була для мене.
Музика робила мене щасливим.
Але останнім часом я не знаю. Я…
Я був у дорозі близько 10 років, безперервно працюючи.
Я вже не знаю, що тут роблю.
Я вирішив зробити перерву, повернутися додому, подбати про сім'ю.
Вибач. Усе трохи складно.
Чорт забирай, Йоші.
-Вибач. Я мушу… -Так, тобі треба йти.
-Діджейські справи. -Так, я мушу…
Усе ж добре?
Так. Усе гаразд.
Чудово.
Йоші!
Боже.
Не віриться, що він «Володар звуків».
Чекай, ти його знаєш?
Ні, я ботан, але в нього мільйони підписників.
Я не довіряю діджеям.
Чому? Що з нами не так?
Вони талановиті. Я не розумію їх роботу, тому не поважаю.
-Що він приховує? -Не думаю, що він щось приховує.
Просто не згадував.
Ти була з ним на мільйоні весіль і ніколи не питала його про минуле?
Я не хотіла, щоб він не те подумав.
Ашо, а якщо це воно і є?
Пріє, ти що говорила з мамою?
Хай це станеться. Ти ж хочеш, сестро.
-Тихо! -Але…
Ти хочеш…
Мумбайського монстра.
Що таке?
Масала мохіто з насінням кмину і кашмірським чилі.
Це…
Таке добре?
Боже мій. Гидота.
То що ми про нього знаємо?
Він народився у Джерсі-Сіті, закінчив МТІ у 2011 році.
Мій друг закінчив у 2010 році. Побачу, що дізнаюся.
Ні, ми не шпигуємо за Раві.
Це не шпигунство.
Я збираю інформацію без його відома.
Він може приєднатися до нашої родини, треба дізнатися, хто він насправді.
Він не приєднається до нашої родини. Ми просто…
Ви просто більше, ніж фальшива пара.
Він тобі подобається, визнай.
Ніку, як… Як справи з гінді?
Наречена везе солоні огірки.
Дуже добре.
Я сказав: «Чудово». Так?
Майже.
Гей, любий. Може, не треба так старатися, щоб вразити маму й тата.
Так, треба.
Ніку, ти — нейрохірург.
Ось у чому річ.
Бінарна краніотомія — ніщо в порівнянні з індійським весіллям.
Я хочу, щоб усе пройшло добре.
Мої батьки були одружені лише сім років.
В індійських традиціях душі пов'язані сім життів.
Ого, так довго, любий.
Недостатньо, гарбузику.
Гаразд.
Вмираю з голоду!
Я теж. У кого закінчується їжа на весіллі? Ви що!
Навіть часникового наану не було. Ого!
Чорт забирай, Раві.
Ти живеш тут сам?
Коли я не подорожую, так. Я не проводжу тут багато часу, тож…
Бути вдома приємно. Хоча в дорозі мені було весело.
Так, я бачу.
Хай там як, ти не закінчила розповідь. Ти переїхала до Джерсі…
Що тепер?
Тепер я зміню світ.
Ні, серйозно, створити фонд було важче, ніж я очікувала.
Знаєш, усе, що варто робити, важко, еге ж?
Коли я почав з діджейством, батьки казали, що не платитимуть за МТІ. Було страшно.
І що ти зробив?
Я знав, що робити. Я запанікував.
Батьки — щастя. Щастя — батьки.
За те, щоб не дати їм заглушити внутрішній голос.
Знаєш, що каже мій внутрішній голос?
Що?
Я хочу Taco Bell.
-Господи. -Мені потрібен Taco Bell.
Добре, усі індійці люблять Taco Bell.
Секунду.
-Де тарілки? -Друга шафа.
Добре.
Йоші. Доброму самаритянину треба двадцять сім вісімок.
Так. Патеш зустріне тебе позаду. І не забудь про солоні огірки.
Так, і щоб тебе більше не бачили.
Гаразд.
Вибач.
Усе гаразд.
Йоші працює в ресторані твоїх батьків?
Не зовсім. Знаєш, він іноді дещо забирає.
Ага. А потім відправляє у харчові банки.
Іноді.
Що відбувається?
Гаразд. Я робив величезні замовлення в «Ароматі Індії»
і роздавав їх безпритульним, харчовим банкам і командам Маленької ліги.
Добре, але чому через Йоші?
Тато не знає.
Ти робиш це за його спиною. Це неправильно.
Справи у ресторані йдуть погано, а він впертий.
Так. Хай там як, нумо їсти.
Маю одне запитання до тебе.
Хочеш солоних огірків з манго і кесалупою?
Ти на щось натякаєш?
Я переїла.
Для тебе ще є одна кесалупа.
Я більше не зможу.
Тихо.
Слухай.
Що таке?
Не чути жодної тітоньки.
Ніякого Йоші.
-Батьків. -Ага.
Нема кого дурити більше.
Отакої.
Я можу зробити велику помилку, тусуючись з крутим діджеєм,
який подає ритм, крутить диски, дряпає речі.
Так, я такий.
Я багато говорю, коли нервуюся. Це зветься логорея.
-Ти, мабуть, чув. -Ага.
Дуже довге слово. Я не знаю, чи зможу…
Ти щойно поцілував мене?
Тобі це було потрібно.
Ми досі граємо?
Я імпровізую.
Добре.
Я тебе знуджую. Ого.
Вибач. Справа не в тобі.
Ага. Це ж музика, так?
Так, краще б була музика.
-Що взагалі робить діджей? -Думаю, я роблю людей щасливими.
Робиш щасливими?
Так. Я спілкуюся з людьми, відчуваю їхню енергію, розумієш?
Бачу, коли їх настрій змінюється. Відштовхуюся від цього.
Музика об'єднує людей.
Мені подобається бути частиною цього. Коли я був дитиною, був таким розгубленим.
Ашо?
Гаразд.
Гарні рухи.
-Привіт! -Привіт.
-Доброго ранку. -Доброго.
-Як почуваєшся? -Чудово.
-Я давно не спала так добре. -Так, я помітив.
Стосовно вчорашнього, Раві. Вибач.
Ти шкодуєш.
Так, цього не мало статися.
Так. Ні, мабуть, це моя провина.
Я маю вибачитися. Не треба було запрошувати.
-Ні, Раві… -Я розумію. Ми домовилися.
Ні, Раві.
Вибач, що я заснула.
Шкода, що так вийшло. Мені було дуже весело.
-Так? -Ага.
Мені теж.
Але, може, збережемо це в таємниці на деякий час.
Хочеш вдавати, що ми фальшива пара?
Не хочу ускладнювати ситуацію.
Може, хоча б погодимося, що подобаємося одне одному…
Я не знаю.
-Я сприйму це як «так». -Так.
Нікому не можна знати, що ми закохані.
Саме так.
-Ти танцюєш? -Колись танцювала.
ПОТІК — БІТИ — ЕНЕРГІЯ — ДОНКІХОТСЬКИЙ
ФІНАНСИ — ІНВЕСТИЦІЇ —БАТЬКИ — ПАТРІАРХАТ
РАВІ ШАНКАР
-Треба перевірити. Вибач. -Ні, не треба.
-О ні. -Що?
Це Джеймс. Сінгапур повертається. Вони будуть тут за дев'ять годин.
У неділю?
Так. Я не готова. Я не впоралася. У мене ще п'ять років історій.
Ашо, я бачив, як ти ціле літо робила все можливе і неможливе,
перебираючи коробки у пошуках історії, в яку повірять.
Я не хочу переступати межу, але навряд чи ця історія в коробці.
Що це означає?
Ти — історія. Розумієш?
І просто знай, що я вірю в неї так, як вірю в тебе.
Вони повірять в тебе.
Мені страшно, Раві.
Усі бояться.
Ти вже провела важку роботу.
Тепер треба отримати те, чого хочеш, слухай своє серце,
і нехай твоя любов переможе твій страх.
Ходи сюди.
Ти впораєшся.
Готова почистити сінгапурський банк?
Я втру тобі носа.
Перепрошую. Ти прогресуєш.
Перевдягайся, давай знімемо їхні шкарпетки Gucci.
Я перевдяглася.
Ясно.
Точно?
Авжеж.
Дякую.
Коли мені було три роки,
я приголомшила батьків, порахувавши 12 % чайових на доставку піци.
Числа мене не підводили.
Але я тут не для того, щоб говорити про цифри.
Я хочу поговорити про неї.
Коли ми видали позику Чінді на ательє,
ми дали їй нове життя.
Ми також дали можливість її донькам бути першими в сім'ї,
хто вчився у школі.
Як і Чінда, мій дідусь, мій дада-джі, теж отримав позику.
Коли повені знищили його врожай у містечку Мірзапур,
він переїхав до Мумбая і позичив 1000 рупій, щоб купити човен.
На гроші, які заробив рибальством,
він зміг відправити мого батька до штату Огайо вивчати економіку.
Тато першим у нашій сім'ї закінчив коледж.
Я стою тут сьогодні завдяки цьому човну
і жертвам, на які пішли мої батьки,
щоб забезпечити своїм дітям краще життя.
Наша історія нагадує,
що ці позики — не просто шанс змінити життя жінки,
але шанс змінити майбутнє всієї її родини.
На різних континентах —
для майбутніх поколінь.
І, чесно кажучи,
наше життя краще, коли їхнє життя краще.
Або, як сказав би мій батько,
приплив підіймає усі човни.
Ось справжня історія.
Питання в тому, скільки історій ми готові переписати?
Привіт.
І тобі привіт.
Дякую.
Як ти можеш так багато пити?
Я безнадійно залежний від кофеїну і не хочу пити сам.
Насолоджуйся, поки можеш.
Чекай, що?
На жаль, я не зможу тебе тут утримати.
Я думала, ми…
Ти переконала їх інвестувати додаткові десять мільйонів.
Що?
Боже мій!
Ти мене звільняєш?
Це навряд. Коли я повідомив Лондону добрі новини,
вони вирішили запропонувати тобі очолити відділ Південно-Східної Азії.
Це ж твоє підвищення.
Лондон почекає. Скажу чесно, я зробив би й половину твоєї роботи.
Ні, я так не можу.
У тебе немає вибору.
Тепер не тільки Сінгапур пройшов,
ми отримали додаткову велику пожертву і від «Ред Стар».
Це привернуло увагу Лондона.
Усе завдяки тобі.
-«Ред Стар»? -Інший благодійний фонд.
Ашо, «моя чаша — то надмір пиття», і наша маленька чаша ллється через край.
Гарно, правда?
Так. Гарно.
Вітаю, Ашо.
Тепер я маю придумати, як витратити всі ці гроші.
Джеймсе.
Дякую.
Це була просто кава.
Пріє! Чай готовий. І телефон дзвонить.
ПОДЗВОНИ МЕНІ! ВАЖЛИВІ НОВИНИ!
Боже мій.
Добре.
Що ще може означати «У мене важливі новини»?
Так.
Так. Гаразд, послухай.
Може, прийдете на недільний обід?
Авжеж.
Так, одягни сарі.
Гаразд. І я вже замовила мітхай.
Добре. Гаразд. Бувай.
Так. Дякую. Дуже дякую.
Який привід?
Просто Шахи прийдуть на обід.
Усе серйозно, еге ж?
Так.
Слово мудрим.
Не вірте сліпо тому, що батьки Раві кажуть про нього.
Гаразд, добре.
Послухай.
Просто перевірте його минуле. Ну, знаєш, коледж, робота, гороскоп…
Раві закінчив МТІ, заради Бога.
-Суніто, слухай. -І з ним моя Аша щаслива.
Ось так.
Усі! Вишикуйтеся для фото.
Так! Іду!
-Гей, ходи сюди. -Давай.
Ходи, Віно. Гаразд.
Один, два, три. Скажіть «панір».
Панір!
Так хочеться побачити їхні обличчя!
-Двері. -Гаразд.
Тихо.
…завести тварину.
Сюрприз!
О, це ви, люди.
Намасте. З якої нагоди? Що ми святкуємо?
-Я Нік. -Ми чекаємо на…
-О, я бачу, вони йдуть! Ставай сюди. -Гаразд.
Чекай, що відбувається?
Боже мій.
Сюрприз!
Гляньте на їхні обличчя!
Мамо? Тату?
Я й гадки не мала, що батьки Раві прийдуть до нас на обід. Вітаю.
Твоїм майбутнім свекрам не потрібне офіційне запрошення.
Вибач, кому?
Твоя мама трохи збуджена.
Від ваших новин, еге ж?
Ми хотіли влаштувати вечірку, але наразі вистачить.
Добре. Розкажіть нам про важливі новини!
Боже мій. Ні, мамо. Це не те.
Ви не заручаєтеся?
Що? Ні. Тату, чому ти так думаєш?
Ви з Ашею такі щасливі, ми думали…
І потім моїй мамі прийшла божевільна ідея?
Суніто, я казав тобі: не накручуй себе.
Боже, це правда, пане М.
Завжди повчаєш, Віджею!
Гаразд, що за важливі новини тоді?
Сінгапур, ма! Я отримала фінансування для кредитної ініціативи.
-Боже мій! Вітаю! -Гей!
Дякую.
Це підвищення?
Так. І вища платня.
Ще більше поїздок?
Можна так сказати. Посада у штаб-квартирі компанії в Лондоні, тож…
Лондоні?
О ні. Лондон, Англія, люба.
Ні, я не приймаю цього. Ні.
Коли ти збиралася мені сказати?
Зараз. Буквально щойно.
Так, Лондон. Але…
Така нагода трапляється раз у житті.
Дякую, тату.
Послухай, якщо хочеш їхати так далеко, спершу заручися.
-Мамо! -Я згоден.
Я перевірю їхні гороскопи наступного тижня.
Ніяких гороскопів, дурня.
Згодна. У них є почуття. Ось що важливо.
Так. Раві, ми знаємо, що ти добрий, порядний, чесний хлопчик. Що?
Гаразд, тітонько, добре, що ви це сказали, але я маю вам дещо сказати.
Усім вам.
Раві.
-Тату? -Дінеше?
-Усе гаразд? -Принеси води.
Ти в порядку?
Раві, не кажи нічого. Це твій останній шанс бути щасливим!
-Спробуй розслабитися. -Швидше!
Усе гаразд.
Люди, усе гаразд. Він запанікував.
-Розслабся, Дінеше. -Вони свого часу одружаться.
-Тату, припини. -Віскі.
Дядьку, він не тому запанікував.
Він запанікував, бо я хотів сказати, що мої біодані — брехня.
Та кого це цікавить? Як і мої, і всіх.
Так, але мої…
Так, але ти вчився у MТІ. Керуєш власною компанією.
Гаразд, годі, тату. Так, я вчився в МТІ.
Мені було 16 років. Я не знав, що роблю.
Тож я покинув навчання.
Мабуть, це було важко. Коли ти повернувся?
Я не повернувся, дядьку.
Я не зміг. Мені…
був потрібен час, щоб зрозуміти, чого я хочу без тиску.
І той час…
Врятував моє життя.
Тож так, я не закінчив коледж.
Але в мене є компанія.
Це не стартап. Я — діджей.
Господи.
Усе гаразд.
Чому ти мені не сказав?
Ашо, я намагався.
Він мав зізнатися раніше, та це не біда.
-Коли ми дізналися… -Ви з Ніком знали?
Мій друг Джобі сказав.
Чому ви мені не сказали?
Бо він нам подобається.
Так?
Так, він нам подобається. О, так, дуже.
Чекай. Раві, ти мав 15 років, щоб усе виправити?
Повернутися до навчання, знайти роботу, та…
Ти став діджеєм?
Раві, такий спосіб життя може утримувати сім'ю?
Тату, не треба. Ми не заручимося.
Так, дядьку, може.
Чому ти взагалі відповідаєш?
Мене не треба утримувати. Чому завжди йдеться про це?
Навіть якби я хотіла мати сім'ю, могла б зробити це сама.
Я лише хочу трохи чесності.
Але, Ашо, хіба не ти хотіла вдавати пару?
-Що? -Боже мій.
Ти нам брехала?
Як ти міг?
Через це!
Бо ви зводите нас з розуму своїм тиском. Ось що відбувається!
Ми зараз зустрічаємося.
Який сенс? Ти — діджей. Як ти платитимеш за навчання дітей?
-Мамо… -Хтось відчуває запах…
Бо пахне горілим.
Я ж казав! Ніхто не схоче одружуватися з таким бомжем, як ти.
Не називай його так.
Ти заохотила його!
Тату, припини.
Хто, по-твоєму, платив за замовлення протягом останніх місяців?
-Що? -Банки їжі, притулки для волоцюг, команди.
-Про що ти? -«Ред Стар Стандарт», тату. Пригадуєш?
А що з ними?
Мої ініціали, тату. Це я, я — «Ред Стар Стандарт».
«Ред Стар Стандарт»?
Це ти?
Так. Це благодійний фонд. Я просто…
Боже мій.
Ашо…
Без паніки. Алу-гобі горить.
Що? Алу-гобі?
-Ашо, зачекай. -Ти не думав спитати?
Чому ти така засмучена?
Скільки ще сюрпризів ти для мене маєш?
Я думав, що ти зрадієш.
«Довірся своєму внутрішньому голосу?» Якого біса?
Я казав серйозно.
Але не думаєш, що я впораюся сама.
Ти переконала мене, що це хороша інвестиція…
Я не намагалася тебе переконати. Я мала зробити усе сама.
Я лиш хотів допомогти.
Допомогти?
Як ти допоміг татові? Хіба ти не бачиш, як це поблажливо?
Звідки в тебе стільки грошей? Пограбував банк? Продаєш зникаючі види?
Ні, завдяки Фейсбуку.
-То ти працював у стартапі. -Не зовсім.
Я зробив для них кілька вечірок.
Вони не могли заплатити, тож дали мені акції.
Заробив мільйон баксів на вечірках для ботанів?
Набагато більше. Слухай, це дрібниці.
Це важливо. Я — не причина.
Я знаю, Ашо.
Принаймні Кріш був чесним, що не вірив у мене.
-Ти зробив це за моєю спиною. -Серйозно?
Ти хоч колись була чесною щодо стосунків?
-Не перекручуй. -Ти хотіла грати ролі.
А ти порушив правила.
Є велика різниця між неправдою заради блага і цілковитою брехнею.
Хто ти такий?
Ашо, я той, хто ходив з тобою на 14 весіль.
Не тому, що довелося. Не тому, що мене змусили батьки.
Я ходив, бо справді хотів.
Це єдине, про що я брехав.
Я не мушу вдавати, що кохаю тебе. Бо так і є.
Я кохаю тебе.
Я відкрила тобі своє серце, Раві.
Знаєш, як це було складно?
І, до речі,
мені начхати на МТІ.
Ти зрадив мою довіру.
Привіт, мамо.
Невже ти витратив тисячі на замовлення через «Ред Стар»?
Інакше він не дав би мені допомагати, тож…
Ти завжди був іншим, навіть у дитинстві.
Я хвилювалася за тебе.
Мамо, який був сенс брехати?
Аша та її батьки не хочуть мене бачити.
Ми лиш намагаємося допомогти.
Не звинувачуй маму. Ви познайомилися з Ашею завдяки біоданим.
Не розумієш?
Ти — наш син. Ми б збрехали й померли заради твого щастя.
Так, тату, але я був щасливий.
Треба було мовчати.
Поговори з нею.
-Не бере слухавку. -Піди до неї.
Байдуже.
Я прийшов сказати, що вернуся до роботи. Йоші влаштував купу заходів, гадаю…
-Настав час. -Раві, ні.
Мамо, я більше не брехатиму. Досить прикидатися тим, ким я не є.
Знову ти тікаєш, щойно стає важко.
Гаразд. Ось у чому справа, тату.
Я не втікаю.
Гаразд? Це моя робота. Ось хто я.
Якби ж ти це розумів. Хотілося б, щоб цього було достатньо, але…
Раві, це не так. Нам потрібен ти…
Син, якого ми втратили, коли він кинув МТІ і зник.
-Ми хочемо повернути роки назад. -Так, але вони минули, тату!
Ті роки минули!
Твій син стоїть прямо перед тобою. Я тут.
Добре.
Я рекомендую квартиру в Шордічі.
Дуже дорого, але тобі підвищать зарплату.
ПРОПОЗИЦІЯ ПРО РОБОТУ І ПЕРЕМІЩЕННЯ
Дзвонили, питали, чи ти підписала.
РАВІ ПРОШУ, ПОДЗВОНИ. ПОГОВОРИМО?
Ашо, він — міжнародний діджей. Ти побачиш його знову.
Не думаю.
Слухай. Вибач. Я заплуталася.
Ти закохалася у хлопця, з яким вдавала пару
і якого вважала банкрутом.
А виявилося, що він шалено багатий.
Він допоміг тобі отримати підвищення.
Він вірить у тебе.
І його ти більше не хочеш бачити.
Треба проковтнути свою гордість і підписати контракт,
і вибачся перед хлопцем. Усе так просто.
-Це не… -Я не хочу чути!
Знаєш, що не просто?
Те, що ти йдеш.
Я сумуватиму.
Ми сумуватимемо.
Ненавидітиму твій британський акцент, з яким ти повернешся.
Але якщо нехтуватимеш такими можливостями…
доведеться тебе вбити.
-Я знаю людей, які можуть це зробити. -Гаразд.
Якщо все скінчено, чому б не їхати? Що тебе стримує?
Мабуть, моя сім'я, батьки, сестра. Я ніколи їх не покидала.
Ми витрачаємо багато енергії, намагаючись втекти від батьків.
А коли ми нарешті отримуємо шанс…
Мені було важко їхати з Ямайки до Лондона.
Я не хотів кидати батьків. Попри наші розбіжності.
І як тобі вдалося?
Я зрозумів, що моє життя залежить від мене.
Мої батьки завжди будуть зі мною.
Але такі можливості з'являються не кожного дня.
Отже, тут ти рятуєш світ.
-Тату? -Ми вже йдемо.
Пане Морія.
Що ти тут робиш?
Хочеш прогулятися?
Доню, коли я був молодим економістом, то були інші часи.
Білих чоловіків, удвічі тупіших за мене, підвищували.
Я застряг, виконуючи їхню роботу.
Знаєш, що сказав мій бос? Він сказав: «Індійці? Вони розумні, звісно,
але вони — цифри, вони ніколи не будуть лідерами».
Я знаю. Це доводить мене до сказу. Шкода, що так сталося.
Саме тому я так хвилювався, що ти занадто ідеалістична.
Я не хотів, щоб ти зазнала такого самого розчарування.
Але… поглянь на себе.
Тобі вдалося.
Більші цифри, ніж я колись мріяв.
Знаєш, чим я пишаюся найбільше?
Ти зробила усе на власних умовах.
Так, доню. Їдь до Лондона. Ти заслужила.
Іди й отримай досвід усього життя.
Заради мене.
Вибач, що збрехала.
Вибач, що нервували тебе.
Я звинувачую матір.
Думаю, у мене є час на морозиво.
Що це за робота?
ПРІЯ І НІК
Гей, де твоя сестра?
Робить макіяж. Розслабся.
О, Господи. Чому на ній лише одне намисто?
Бо вона не містер Т, ма.
Вона вже запізнюється. Зателефонуй і дізнайся, коли вони поїхали.
Поїхали? Що значить «поїхали»?
Гадаєш, я народилася вчора. Я знаю про хлопців.
Зустрічі крадькома вночі.
І що Нік та Прія живуть разом.
Але ти нічого не сказала. Це зовсім не схоже на тебе.
Я хотіла, щоб вона мені розповіла. Хотіла, щоб мої доньки розповіли мені все.
Ну, знаєш, мамо, що ми завжди хотіли.
Ми не знали як.
У нашій сім'ї ми ніколи про це не говоримо.
Ти не розповідала мені про своє життя до мого народження.
Що тут розповідати? Я зводила батьків з розуму, як і ти.
Мені важко в це повірити.
-Я знаю, що ви знайшли те фото. -Де ти з тим хлопцем?
Ми з Параґом були сусідами. Наші батьки — давніми друзями.
Коли Параґ приходив на чай з батьком,
ми сиділи в саду й розмовляли годинами.
Звісно, ми закохалися.
Коли настав час видати мене заміж, я сказала батькам, але вони не дозволили.
Сказали, що він з іншої касти.
Батько більше ніколи не говорив з родиною Параґа.
Мої батьки видали мене заміж за твого батька, і мою долю було вирішено.
Мамо.
Мабуть, тобі було дуже важко.
Так, було.
Спочатку я прикидалася, що кохала твого тата.
Але зрештою мені більше не треба було прикидатися.
А тепер у мене є ви, дівчата, і це прекрасне життя.
Ти про нього думаєш?
Так, час від часу.
Я сказала собі, якщо в мене будуть дочки, дозволю їм обирати свою долю.
Якщо у нас п'ять магістерських програм, обери хорошого хлопця і роби круглі роті.
-Виглядає добре. Одягни. -Це не «Гра престолів».
Слухай, міс Taco Bell. Ти хоч раз готувала роті?
-Одного разу я зробила чверть. -Так, раз.
О, доню. Шкода, що ти їдеш до Лондона.
Але така твоя доля.
Люба, я знаю, що Раві неідеальний, але відчуваю, що він — твоє щастя.
Я бачу, як він на тебе дивиться.
Так само, як твій батько дивився на мене
в день нашої зустрічі.
-Чому ти сидиш? Прія пішла! -Що?
Не прийшла на макіяж, телефон вимкнений.
Вона мала це зробити годину тому.
Заспокойся. Вона має бути тут. Розділімося.
Треба було мати синів.
Віджею, дзвони 911!
-Я йду сюди, ти — туди. -Так.
-Пріє?
Вибачте, тітоньки.
Пріє!
-Прі! -Люба?
Вибачте! Скільки тут ванних кімнат?
Пріє? Пріє, доню!
Не переживай, все гаразд. Пріє!
-Ашо. -Ніку?
-Потрібна допомога. -Бачив Прію?
-Прію? -Так!
-Ні. Чекай, мені потрібна твоя… -Пріє! Прі?
Прі?
-Прі, це ти? -Ні.
-Хочеш про це поговорити? -Ні!
Я не хочу тебе квапити, але гості почали приходити.
Мені байдуже!
Давай, відчини. Тут лише я.
Вони відчинені.
Що тут відбувається?
Я не хотіла крижаних скульптур. Я не…
Я не хотіла золотого торта, і чому він не може одягти смокінг?
Гаразд, докторе Пріє, час трохи поговорити.
Він навіть не каже, який його великий сюрприз.
Тоді це не буде сюрпризом, так?
Не думаю, що це через торти, крижані скульптури чи сюрпризи.
-Гадаю, це через тебе. -Як це взагалі стосується мене?
Думаю, історія про сім життів тебе злякала.
Я просто задумалася.
Кожне покоління нашої сім'ї робило це століттями.
А якщо я перша, хто все зіпсує?
Не хвилюйся. Я вже зіпсувала.
Але я перша, хто одружується не з індійцем.
Це все? Бо Нік більше індієць, ніж ми.
Ти серйозно? Що я маю відчувати…
Я знаю. Слухай.
Нік шаленіє від тебе.
Добре? Інакше він не був би одягнений так.
-Як він одягнений? -Байдуже.
Важливо те, що він тебе кохає.
Мама з татом його люблять.
Принаймні вони навчаться.
Залишається лише одне питання: а ти?
Але мені страшно.
Ми всі налякані.
Якщо не вийдеш за Ніка,
шкодуватимеш до кінця життя.
Прі, у тебе є шанс жити так, як хочеш.
Тож заспокойся.
Слухай своє серце.
Нехай твоя любов переможе твій страх
Це прекрасно, Ашо.
-Ти сама це придумала? -Так.
Ні.
Дехто розумніший за мене.
Йдемо робити тобі макіяж. Негайно.
-Справді? -Так. Бачила б ти своє обличчя.
Боже!
Пріє! Дякувати Богу! Швидко, приготуйся й одягайся.
-Ти пила? -Ні.
Так. Принеси їй кави.
Чекай. Давай одягнемо тебе.
Мені треба дещо зробити.
-Де? -Не хвилюйся — я повернуся.
-Біле вино! -Я відчуваю запах Pinot Grigio.
-Я знаю. Мені було 12 років. -Боже мій.
Тож я на самоті з людиною, яка зводить мене з розуму.
Мені довелося йти додому. Уявляєш?
-І я вирішив залишити його. -Раві?
-Ашо. Що ти тут робиш? -Я була дурепою. Я маю вибачитися.
Ти не мусиш…
Я тобі не подякувала. За те, що погодився на мою божевільну схему.
За те, що навчив мене відбивати ритми.
Що пожертвував вартість 50 років індійської їжі на винос моїй роботі.
Я знаю, що це від серця.
Бо ти усе робиш від серця.
Я помилялася, коли казала, що ти не віриш у мене.
Вибач.
Ашо…
Раві, хто це?
Не має значення.
Важливо, що він чудовий хлопець.
Він розумний, добрий, справжній.
Може здатися, що він ледачий.
Я теж так думала.
І не варто грати з ним у шаради. Ніколи.
Коли його пізнаєш, полюбиш більше.
І якщо ти не надто сліпа,
то побачиш, що саме він буде тебе підбадьорювати.
Завжди.
Ашо.
-Ашо. -Йди.
-Біжи! -Ашо!
Це не те, що ти думаєш!
Ашо, зачекай.
-Усе гаразд. -Навіщо ти це повторюєш?
Ти кажеш мені заспокоїтися. Це серйозно.
Люди слухають.
-Чому ми тут? -Дякувати Богу.
Добре. Нам потрібен наречений.
Де Нік?
-Ти його не бачила? -Ні. Чому?
Катастрофа!
Якщо це жарт, він не смішний!
Білий хлопець виводить індійський стандартний час на новий рівень.
Як він міг зникнути?
-Я бачила його перед тим, як він… -Він що?
Він просив допомоги.
-Ти не помогла? -Я тебе шукала.
-Наші доньки не вийдуть заміж! -Ма. Припини.
Це слон?
Господи.
Ой. Мій Боже.
Вітаю, Spice Girls!
Пріє.
Ти — мертва цибуля.
З тобою я — тонкий банан.
-Я сказав… -Ні.
-Ні? -Ні.
Боже, вибач, що запізнився.
Я знаю, ти не хотіла нічого, а я зробив усе.
Усе ідеально.
Я так тебе кохаю.
Давайте одружимо вас!
Вітаю, любі.
Вітаю моїх маму й тата, що не заважають їм.
-Переважно. -Трохи.
Єдине, що я дізналася про кохання…
те, що воно схоже на переїзд до нової країни.
Намагаєшся будувати там, де раніше нічого не існувало.
Це коли тримаєшся і відпускаєш.
Воно брудне, прекрасне,
як будь-який стрибок у невідомість.
Вітаю вас обох, що здійснили цей стрибок.
Зробіть ще багато. Я люблю вас.
За Ніка та Прію!
Будьмо.
Дякую.
Ой! Будь ласка.
Я вас люблю.
Дякую, Ашо.
Ти теж можеш одружитися.
-Я люблю тебе. -Мамо!
Дякую всім, хто святкував з нами сьогодні.
У нас для вас сюрприз.
Для мене честь запросити
нашого діджея «Володаря звуків»!
Раві!
Слухай, Ашо, це Раві.
Йди, ти маєш щось сказати.
Вимкніть музику!
Що відбувається? Пінкі, сідай.
Суніто, Віджею, мій обов'язок сказати вам, що цей хлопець — шахрай.
-Пінкі, все добре. -Я хотіла попередити.
Ні, Пінкі, досить.
Досить.
Ти маєш про це забути.
Може, нам час чогось навчитися у дітей і залишити сором позаду.
Пінкі, все скінчено. Ходімо.
Вибач. Вона трохи п'яна.
Дозвольте…
Тітка Пінкі права.
Я довго не казав, хто я.
Усе гаразд, Раві.
Дякую, дядьку, але мені шкода.
Не за себе. За тих, кого я скривдив.
Особливо тебе, Ашо.
І вас, Ніку й Пріє.
Я знаю, що весілля не місце для цього, але я…
-Тату, просто… -Прошу.
-Що ти робиш? -Дай мені сказати.
Так. Раві не закінчив МТІ. У нього немає стартапу.
-Є сенс? Що ти робиш? -Так.
Річ у тім, що це неважливо.
Я… ми…
дуже пишаємося, що ти наш син.
Дякую, тату.
Досить.
Ашо, вибач, що не був чесним з тобою.
У мене були справжні почуття, коли я вдавав, що зустрічаюся з тобою.
Я навіть не вдавав.
Ти зміниш світ.
Твій прекрасний розум і велике серце.
Сподіваюся, для мене там буде місце. Колись.
А вона?
Я?
Це Пігу. Моя кузина.
Привітайся, Пігу.
Привіт.
Йди сюди.
Ходи.
Так!
-Так! -Нарешті!
Мене звати Аша Морія.
Я дуже життєрадісна.
Я — природжена куховарка.
Мрію про сім'ю, яку треба годувати.
Я рятую світ вдень.
Але живу тихим, традиційним життям вночі.
У душі я проста дівчина, чиє хобі — вишукана їжа
та відпочинок вдома.
Шукаю свого чарівного принца-індійця з роботою фрілансера і золотим серцем.
Люблю весілля і мрію колись мати власне величезне весілля.
Можливо.
Здається.
Переклад субтитрів: Тетяна Реббекі