Helvetillä ei ole rajoja eikä määrättyä paikkaa
sillä siellä missä olemme on helvetti
ja missä on helvetti, siellä olemme myös me
Christopher Marlowe 'Faust'
Älä sitten osta viinaa. - Lupaan etten osta.
En haluan että sinulle... Tiedäthän. - En minä osta.
Ei viinaa, tiedän kyllä. Käyn vain kaupassa.
Lupaatko? - Lupaan.
Älä hermoile.
Hei. Mitä kuuluu?
Joo, lähdemme nyt retkelle.
Huoneessa on muutama laatikko. Voisitko hakea ne?
Dan? - Raadat täällä otsa hiessä.
Miksi sinä tänne tulit? Sinun ei pitäisi olla täällä.
Kamu! Tosi hilpeää!
En tiedä, mistä on kyse, mutta et saa olla täällä. Onko selvä?
Kyse on nyt vain tästä.
Katso ulos tuosta ikkunasta.
Tuossa autossa tuolla minua odottamassa on Rosie.
Muistathan sinä hänet?
Dan, älä nyt. Mitä haluat minun sanovan? Olen pahoillani tapahtuneesta.
En halua kuulla siitä. Sinun tarvitsee vain tietää -
että lähden täältä, menen hänen kanssaan. Teen hänen elämästään parempaa.
Puolustan häntä kaltaisiltasi kusiaisilta jotka haluavat suistaa hänet raiteilta.
Sinä et kuulu elämäämme enää.
Jos luulet voivasi luikerrella takaisin saat todellakin tuntea sen nahoissasi.
Dan, älä viitsi.
Sitä tapahtui vain kerran. Älä ole noin vihainen.
Jos näen sinut vielä kerran -
joudut pahoihin vaikeuksiin.
Onko selvä, 'kamu'?
Hyvä.
Onko kaikki hyvin? - Joo, ihan mahtavasti.
Hei... Rakastan sinua, kulta.
'Rakastan sinua, kulta.' -Lopeta. Saakeli...
Eikö olekin siistiä? - Upeeta.
Varovasti. - Pääsenkö putoamatta?
Onpa kylmä.
Kiva päästä luontoon. -Totta puhut.
Sydän. Onpa söpöä. Kiitos.
Kokeile.
Hyvin tähdätty, Ray Charles.
Sinähän olet ihan surkea tässä.
Surkea paska.
Anna jo minullekin.
Miten pitkästi sinne on? - Ei kovin pitkä.
Onko se kaukana? - Ei.
Tule nyt!
Olemme melkein perillä. - Inhottaa tämä patikointi.
Sinähän tykkäät siitä. - Enkä tykkää.
Tykkäätpä.
Ranta. Onpa mykistyttävä näky. - Minähän sanoin.
Rosie?
Mitä? - Olet niin tärkeä minulle että.
Haluan sinut mukaan tälle matkalle. - Dan...
Rosie, tuletko vaimokseni?
Sinähän tiedät, millä mallilla ssiamme ovat juuri nyt. -Niin tiedän.
Juuri siksi nyt onkin paras ajankohta.
En ole... - Kaikki on hyvin. Haluan sitä.
Emme voi pitää sen kanssa kiirettä näin nopeasti sen jälkeen kun...
Kuuntele. Olen ajatellut sitä paljon.
Parasta tässä on se, että tiedän, että en halua menettää sinua.
Ei sen takia naimisiin tarvitse mennä. Meillä on vielä paljon ratkaistavaa.
Mitä ratkaistavaa? Teit yhden virheen ja olen antanut sen anteeksi.
Haluan naimisiin kanssasi.
Ei se niin yksinkertaista ole.
Suhteemme ei ole vielä siinä vaiheessa, ja minä...
Minä vain... Tarvitsemme enemmän aikaa. Okei?
Okei.
Hyvä on, ymmärrän.
Odotetaan ja tehdään tarpeellinen sitä ennen.
Olen pahoillani. - Ei tarvitse olla.
Miten kauas olemme kävelleet? - Emme kovin kauas.
Olemmeko perillä pian...
Mitä? - Mehän olimme jo täällä.
Niinhän minä sanoin. Tulimme tätä tietä. Auto ei ole kaukana.
Ei, menimme tästä laskeuduttuamme kukkulalta.
Ei.
Etkö muista tuota kaatunutta puuta?
Joo, käännytään takaisin. - Olemmeko eksyneet?
Emme ole. - Tiedätkö mihin suuntaan pitää mennä?
Mehän käänsimme juuri suuntaa. - Käänsimme suuntaa?
Täällä on kumpareita. Olemme vahingossa kiertäneet isoa ympyrää.
Vahingossa? Olen vain seurannut sinua. - Nyt mennään vain oikeaan suuntaan.
Mikä on oikea suunta?
Katso kompassista.
Ei ole kompassia. - Kännykässä on.
Niin, ajattelinkin sitä.
Todellakin...
Kummallista. Kokeilen omaani.
Olipa siitäkin apua. - Samantekevää, Dan.
Minä soitan. - Kenelle sinä soitat?
Ellielle, ja kysyn, voiko hän tulla hakemaan meidät.
Tulkoon etsintäpartion kanssa. - Älä puhu tuollaisia.
Kuuluuko? - Ei yhtään mitään. Merkillistä.
Mitä sanoitkaan etsintäpartiosta?
Kävellään takaisin ylös. - Miksi rasittaa itseään turhaan?
Yritetään löytää se polku. - Eihän se näytä onnistuvan.
Jos menemme tähän suuntaan... - Älä ole noin laiska.
Onko siellä kaikki hyvin? - Ole hiljaa.
Häneen ei voi luottaa.
Hei... - Mitä?
En sanonut sinulle. Kuulin jotain...
Luulen kuulleeni jotain.
Hei?
Ei se mitään ollut. Mennään.
Mitä? Näetkö jotain?
Mitä hittoa?
Jokin tässä mättää.
Ei tämä voi näin olla.
En käsitä tätä. Missä ranta on?
Nousimmeko väärälle laelle? - Tämä se on.
Oletko varma? Olemme voineet... - Lakeja on vain yksi.
Mitä tämä sitten on? -Järjetöntä. Rannikon pitäisi olla tuolla.
Taloja pitäisi näkyä.
Tässä ei ole mitään järkeä. -Älä hermoile, olemme vain väärässä paikassa.
Mutta tämähän on se vitun kukkula. Mehän istuimme tuossa.
Kuuntele. Tämä on suljettu metsä.
Sitä ympäröivät talot, tiet ja ranta.
Se on korkeintaan muutaman kilometrin mihin suuntaan tahansa.
Mutta mitä me sitten katsomme?
Sanos muuta. En tiedä.
En hitto vie tiedä.
Sen täytyy olla täällä jossakin. Emme ole voineet eksyä. Surkea kompassi!
Odota nyt, Rosie. - Aurinko on tuolla.
Kello on neljän viiden maissa.
Tuolla on siis itä. - Niin kai.
Tuhon suuntaan ennen kuin tulee pimeä. - Eikö puhuta siitä ensin?
Mistä? Siitäkö, että olemme eksyneet vai siitä, että rannikko on kadonnut?
En juuri nyt halua puhua siitä. Kännykkä ei toimi ollenkaan.
Hei, sammutetaan ne vähäksi aikaa.
Siltä varalta että tarvitsemme niitä sitten, kun on kenttää.
Miten kauan luulet tässä menevän?
No, lähdetään kävelemään.
On tämä niin hanurista että. Voisin tappaa saadakseni juotavaa.
Et kai nyt sentään? - En, mutta väsyttää ja rasittaa.
Odota. Pitää levätä vähän.
Näyttääkö tämä seutu tutulta? Olemmeko menossa oikeaan suuntaan?
Voi vittu. Perkele.
Jumankauta, Dan. Näyttääpä pahalta. - Se on vain hiertymä.
Sattuuko jos teen näin? - Ai! Sormet pois.
Ei siihen kuole, mutta se sattuu. - Anteeksi.
Pitäisikö meidän syödä jotain? - Joo, kyllä.
Tai säästetäänkö myöhemmäksi? Jos vaikka tarvittaisiin sitä.
Syö vain se, mutta pidetään mielessä.
Joo, selvä.
Mitä? Dan.
Dan. Avaa kännykkä.
Joko löytyi kenttä? - Avaa nyt vain kännykkäsi.
Mitä pitää katsoa? - Kellonaikaa.
Mitä siitä? - Kello on yksitoista.
Se, mikä häiritsee kompassia, häiritsee kai kännykkääkin.
Olemme kävelleet vaikka kuinka kauan. Pimeän olisi pitänyt tulla jo.
Tämä on ollut merkillinen päivä. Se vain tuntuu siltä.
Leikkiäkö sinä lasket?
Huhuu! Huhuu!
Rauhoitu. -Olemme eksyneet emmekä löydä takaisin.
Ei sinua kukaan kuule. - Miksi ei? Emme me Amerikassa ole.
Eivät metsämme niin suuria ole. Täällä voisi kävellä rannikolta rannikolle.
Kiihdyt vain ihan turhaan. - Mitä? Minä ainakin teen jotakin.
Mitä sinä teet? - Löysin polun.
Joka ei johda minnekään.
Hei! - Kuuletteko meidät?
Mistä tuo kuuluu? Hei!
Mitä? Mitä?
Se ei soi enää. - Hienoa. Nyt kyllä riitti...
Kävikö hyvin? - Joo.
Minulle riittää nyt. En jaksa kävellä enää.
On pakko saada levätä muutama tunti. Väsyttää kauheasti.
Sanotaan näin. Sinä lepäät vähän aikaa.
Rentoudu. Tulen takaisin heti kun olen löytänyt jonkun.
Jättäisitkö sinä minut tänne? Sinä et mene minnekään ilman minua.
Tiedät miten helposti täällä eksyy.
Soittoääni katkesi hetki sitten. Jonkun on pakko olla lähistöllä.
Entä jollei ole? Katso jalkaasi. Sinunkin täytyy levätä muutama tunti.
Sitten voimme jatkaa.
Jotta tiedämme mihin suuntaan pitää mennä kun jatkamme matkaa.
Kiitos.
Paleltaa vieläkin.
Tiedän.
Huhuu!
Pitää pissata. Tähystä sinä.
Mitä? - Vartioi vain.
Joo.
Anna minun mennä kotiin.
Miten kauan olemme olleet täällä? - Miten me tällä lailla eksyimme?
Dan?
Dan, kuuletko?
Dan! - Mitä?
No?
Etkö sinä kuule? - Mitä?
Tuota. Etkö muka kuule sitä?
En. -Vaikka se kuuluu noin kovaa. Pelleiletkö sinä?
Mitä? Dan, odota!
Dan, älä tee tuolla tavalla. Jätit minut yksin tuonne.
Anteeksi.
Tuo on... - Todella kammottavaa.
Merkillinen paikka taidenäyttelyä varten.
Mitä?
Mitä nyt?
Ei mitään.
Älä tuhlaa akkua.
'Olit oikeassa. Olisi pitänyt säästää akkua varmuuden vuoksi.'
Minä en kai tiedä ajan kulusta mitään.
Akku loppu. - Jumalauta, Dan.
Olisimme tarvinneet sitä.
Jatketaan matkaa. - Minne?
Emme tienneet aikaisemmin missä olimme emmekä tiedä nytkään.
Ehkä tuo juttu ei ole täällä ihan turhan takia.
Ehkä se tarkoittaa että olemme oikeilla jäljillä.
Jäädään odottamaan, jos se joku tulee takaisin ja voi auttaa meitä.
Minä en jää tänne.
Näytä sitten tietä.
Kuule nyt, tajuan kyllä. Älä tuhlaa akkua.
Ehkä ylempää löytyy kenttä. - Kännyköissä ei ole mitään vikaa.
Se on jotain muuta.
Jos me kuolemme tänne... - Emme me kuole.
Jollemme pääse pois tästä metsästä, kännykkää voi käyttää hyödyksi.
Minulla on paljon pisteitä.
Mitä sinä kuuntelet?
Säikäytit minut.
Rosie, minä...
Mitä nyt?
Ei mitään.
Näin vain merkillistä unta.
Ei se sitä ollut. - Mitä sanoit?
Rosie?
Miksi sinä niin sanoit?
Rosie?
Kuuletko?
Mikä se oli?
Odota.
Ei!
Jumalauta! Mitä vittua tapahtuu?
Perkele!
Mitä vittua? Luoja...
Rosie...
Katso.
Onko tuo jokin vitsi? - Se oli vain siinä.
Eikä se ole vanhaakaan. - Juuri tuollaista en voi juoda.
En minä sitä tehnyt. Se oli vain siinä.
Ehkä on parasta antaa sen olla. - Joo, ehkä.
Pullo viiniä. Paremmin ei olisi voinut käydä.
Katsotaan missä päin on aurinko ja mennään siihen suuntaan.
Suoraan eteenpäin. Täytyy löytää joku, joka...
Oletko kunnossa? - Joo. Rupesi vain pyörryttämään.
Onko vielä granolaa?
Onko meillä enää mitään?
Mitä tehdään?
Sinä? Saatana, mene pois siitä!
Jumalauta! Mene pois!
Mitä olet tehnyt meille? Olemme hortoilleet täällä monta päivää. Vittu!
Ette ikinä pääse pois täältä. - Mitä?
Mitä sinä teet meille?
Te kuolette tänne.
Te kumpikin kuolette tänne. - Ei...
Ei!
Jumalauta! Rosie! Ei!
Dan, mitä sinä teet? Kenen kanssa sinä puhut?
Se oli Eric. - Eric?
Se kaveriko, jonka kanssa minä...
Makasit. Niin. - Mitä?
Näin hänet täällä metsässä.
Et ole sanonut siitä mitään. Tapahtumat huomioon ottaen olisi pitänyt sanoa.
En halunnut huolestuttaa sinua.
Luuletko tosiaankin että hän on täällä?
En usko että se oli oikeasti hän.
Luulen että se oli...
Että se sai meidät tänne ansaan.
Mitä hän sanoi?
Dan, mitä hän sanoi sinulle?
Hän...
Hän sanoi että emme pääse pois täältä.
Ja vitut! Me lähdemme täältä nyt heti. Ala tulla.
Rosie... - Tule.
Me kuolemme tänne.
Hän sanoi että me kuolemme.
Olemme ansainneet tämän.
En voi, Dan. Minun täytyy pysyä raittiina.
Mitä väliä sillä on enää? Se on ihan turhaa.
Et tiedä, miten vaikeaa se on ollut minulle.
Onhan se ihailtavaa. Se olisi voinut johtaa pitkään, onnelliseen elämään -
mutta meitä uhkaa nestehukka pian. Tarvitsemme nestettä.
Hyvä on. Kop, kop.
Kuka siellä? -Kuka vittu tietää? Olemme eksyksissä metsässä.
Onpa tyhmää.
Meiltä kysytään sitten mitä teimme viikonloppuna.
Sanon että olin metsässä miesystäväni kanssa.
Se sattuikin olemaan murmelinpäivä. - Se oli loistava leffa. Bill Murray.
Hei, meillähän on hauskaa.
Tiedätkö mitä?
Olen ratkaissut sen. Mitä jos olemmekin kävelleet napapiirille?
Siellähän ei ole yötä moneen kuukauteen.
Niin se on.
En usko. -Ei niin...
Ei täällä ole tarpeeksi kylmä.
Olen aina halunnut olla ulkoiluihminen.
Minussa ei ollut niitä piirteitä kaupungissa. Sinussa oli.
Täälä on hyvn kaunista.
Saa raitista ilmaa, ja...
Tulee tunne, että kävelee jossain, missä kukaan muu ei ole kävellyt ennen.
Ymmärrätkö? Ja kun leiriytyy yöksi...
Jatka.
Palelee...
Jatka. Sulje silmäsi. Missä ne ovat?
Sulje ne ja kerro, mitä näemme. Jatka.
Hyvä on. On pilvetön yö.
Kolea.
On kylmä, ja tähdet loistavat kirkkaina, terävinä.
Niitä on valtavasti.
Kuin ilotulitus olisi jähmettynyt jotenkin.
Mitä kauemmin niitä katsoo, sitä enemmän niitä näkyy.
Kun niitä katsoo tarpeeksi kauan, ne alkavat muodostaa kuvioita.
Dan.
Dan, herää. Kaikki kamat on viety.
Mitä?
Tavaramme ovat kadonneet.
Näitkö jonkun? - En. Heräsin äsken.
Jumalauta.
Olemme eksyneet... Emme tiedä missä olemme...
Olemme äärettömässä metsässä.
Ei ole hitto vie mitään, ei ruokaa, ei vettä.
Miksi ei tehdä tästä helppoa? Voi saatana!
Dan?
Eikö tämä lopu ikinä?
Dan, tule tänne. - Mitä nyt?
Kuuletko tuon? - Minkä?
Tapa minut.
Oletko kunnossa?
Mikä tuo oli?
Mitä tapahtuu? Mitä olemme tehneet?
Miksi tämä tapahtuu? Tämä on helvetti. Olen helvetissä.
Dan, turpa tukkoon nyt.
Halusin vain tehdä jotain minkä muistaisit. Miksi se on niin vaikeaa?
Miksi se oli liikaa vaadittu? - Lopeta. Päätä särkee kauheasti.
Olet niin saatanan epäkiitollinen! Yritin antaa sinulle kaiken.
Näin niin paljon vaivaa tämän takia.
Mutta sinä hädin tuskin siedät minua. - Siedän? Mehän asumme yhdessä!
Miten kauan sitä jatkuu? - Tämä ei ole reilua...
Vai ei muka reilua? Milloin olet suunnitellut jättää minut?
Kun vuokrasopimus menee umpeen? - Ei se ole tärkeää juuri nyt.
Se on hiton tärkeää. Minä välitän elämässäni olevista ihmisistä.
Toisin kuin sinä. - Oletko tosissasi?
Olen yrittänyt antaa sinulle kaiken. - Olemme eksyksissä metsässä, Dan.
Yritetäänpä pysyä asiassa. - Minähän pysyn juuri asiassa.
Tajuan sen nyt. Olisimme voineet elää onnellisesti elämämme loppuun asti.
Olisit vain sanonut kyllä, mutta menit pilaamaan kaiken ja me kuolemme tänne.
Vai niin? Olet varsinainen paskiainen, tiedätkö sen?
Tarkoitus oli jättää sinut mutta ei hylätä. En minä mikään mörkö ole.
Tiesitkö aikeistani? Luulitko että kosiminen olisi parempaa kuin puhuminen?
Mikä hitto sinussa on vikana? Olet surkimus.
Oliko tarkoituksesi riiata minua niin kuin jossain sadussa? Voi paska.
En tarvitse paskaa elämääni. Kuulitko?
Ansaitsen parempaa. En aio kuolla tänne metsään.
Kuule, minä vain...
Dan?
Eric?
Haloo. - Rosie?
Dan! Missä sinä olet?
Rosie? - Mitä?
Menetkö naimisiin kanssani? Menetkö naimisiin kanssani.
Menetkö naimisiin kanssani...
Dan!
Dan...
Dan?
Rosie.
Haluan kotiin.
Miksi tämä tapahtuu minulle?
Haluan vain kotiin.
Mennäänkö naimisiin?
Dan?
En tiennyt löytäisinkö sinua enää. - Pelotti kauheasti.
Tule, meidän on lähdettävä täältä.
Minne viet minua? Minne olemme menossa?
Kiitos.
Onko mukava olo? - On.
Hyvä.
Odota. - Mitä?
Mitä sinulle tapahtui kun katosit?
Kun katosin?
Kun emme olleet yhdessä. Mitä sinä näit?
En muista siitä paljoakaan.
Kävelin ja kävelin vain. Ja jalkoihin sattui.
Ja kaipasin valtavasti sinua.
Meillä oli hyvä onni kun pääsimme pois sieltä.
En olisi antanut sinulle tapahtua mitään.
Olet maailmani. Sinä ja minä, yhdessä.
Lepää nyt.
Mitä nyt?
Saakeli!
Dan?
Älä. Mitä sinä teet?
Lopeta! Lopeta!
Älä!
Ei, ei!
Kuole!
Hei. Oletko kunnossa?
Onko hän kunnossa? - Mitä on tapahtunut?
Mikä on? Oletko kunnossa? - Kuulitko?
Suomennos: Kai Puu ORDIOVISION GROUP 2023