סדרת אנימה מקורית של NETFLIX -
משימה 9: זיכרונות שלא רוצים לשכוח גם כשכואב -
להב יחיד -
וושנג עורף הראשים -
יינג סיין -
לי הואה -
לילה -
תולעת אדמה -
מספרת דאי בו -
חנות אווזים -
שבע! -שבע!
שבע, קדימה, בוא.
תתעורר.
הצעת לקחת את שאו פיי לחוף.
למה אתה ישן עכשיו?
שבע, בוא תצטרף אלינו. אנחנו עושים תחרות ברובי מים.
זה היה רק חלום רע?
בוא הנה!
בסדר.
הנה.
שבע, תפוס אותו!
עכשיו כל המתנקשים מחפשים את שבע.
במוקדם או במאוחר הוא ייהרג.
אם המאסטר רוצה להרוג אותו, הוא כבר יכול היה לעשות את זה.
למה הוא טרח לדקור אותו בפגיון הקרח השחור?
אתה יודע מה? אני מעריץ גדול שלך.
שמעתי את הסיפורים עליך שוב ושוב.
נעשית אחד משבעת המתנקשים הגדולים בגיל 15.
בגיל 16 קיבלת את החרב רבת-הלהבים משד אלף השנים.
בגיל 17 התנקשת במו ידיך במלך סטן.
אני יכול לדבר על זה כל היום.
נכון, נפגשנו לפני שנתיים.
לפני שנתיים היית במצב דומה לזה.
כנופיית המתנקשים רדפה אחריך.
אני הרמתי חרב מולך.
אפילו לא הבטת בי.
לא יכולתי לזוז בגלל הפחד.
נשבעתי שאם אראה אותך שוב,
לא אהיה פחדן כזה.
הלילה, בוא נילחם.
פריחת השזיף.
בלילה חשוך וסוער שכזה,
את ואני נמצאים באותו חדר.
זה עלול להיות מסוכן עבורך.
זה באמת עלול להיות מסוכן בשבילך, כי אהרוג אותך אם לא תסתום.
תפשוט את הבגדים. -מה? אני מקבל?
אני מרגיש כאילו משהו מאכל אותי מבפנים.
חלקי פנים -
הרגעים והאנשים בזיכרוני...
כולם הולכים ונעלמים.
אני מרגיש כאילו הם לא הזיכרונות שלי.
אני אפילו לא זוכר את הפנים של כמה מהאנשים.
אל תילחם עם הכוח. אולי יהיה לך קל יותר.
אני לא מסוגל.
אני לא רוצה לשכוח את האנשים מהאי.
אם הזיכרונות האלה מכאיבים לך,
אולי כבר כדאי שתשכח אותם לנצח.
אתה תסתדר בלי זיכרונות.
נכון.
אבל...
יש כמה זיכרונות כואבים אבל בלתי נשכחים.
יש זיכרונות פשוטים, אך מחממים את הלב.
אני מקווה שאוכל לחזור לאי התרנגולות.
לראות אותך לובשת את הבגדים שנתתי לך כמתנה,
ואז ללכת לחוף...
הכאב שאתה מרגיש עכשיו
נובע מפגיון הקרח השחור שבו דקרתי אותך.
דברי איתי ותעזרי לי להסיח את הדעת ממנו. בסדר?
אין בעיה. על מה אתה רוצה לדבר?
למה יש לך השם המוזר הזה, "שלוש עשרה"?
גם אני יכול לשאול אותך את זה.
זו לא תשובה.
אז... למה אתה מתאמץ כל כך להגן על האנשים על האי?
כל הזיכרונות הטובים שלי הם מאי התרנגולות.
דאי בו ושאו פיי הם כמו בני משפחה בשבילי.
אני פשוט ממש אוהב את המקום. בגלל זה אני רוצה להגן עליהם.
מה איתך?
על מי את רוצה להגן?
האדם היחיד שרציתי להגן עליו מת.
אבל הרגע הצלת אותי.
זה אומר שעכשיו אני היחיד שאת רוצה להגן עליו?
אני... עושה את זה בהוראת המאסטר.
עכשיו כל המתנקשים מנסים להרוג אותך.
חלקם חזקים ממני. אני לא יכולה להגן עליך מפניהם.
אני מכירה מישהו שיכול להציל את חייך.
אבל אני לא רוצה לבקש את עזרתו.
אתה הראשון שהצליח לעמוד בפני הרעלן של פגיון הקרח השחור...
במשך זמן רב כל כך.
"פקחתי שוב את העיניים
והבנתי שזה כבר עולם חדש
התהפכתי והתהפכתי
בניסיון לזכור את העבר
הוא והיא
הם נפגשו בתהום לבי
אני מגלה שלבי
מלא זה זמן רב בתשוקה
ניסיתי להגן על ההווה
אני עומד לפני האי
אני נאבק ומתמודד עם כל המשאות לבדי
הסערה החזקה
הסתירה את החיוך המר על פניי
פתאום הבנתי
שכבר הבחינו בדמעות שלי
אני על סף השמדה ביום הדין
הסכין הקסום שבידי התפורר כבר מזמן לאלף חלקים
לפני שאהפוך לאפר
אני עדיין רוצה להגן על העולם
אני חושש לחבר את כל הזיכרונות
ולגלות שלעולם לא אוכל לשוב אל אותו הקיץ
העולם שאתם נמצאים בו
הוא הזיכרון היחיד...
שאני רוצה שיישאר שלם"
בחיי, למה אתה נראה נורא כל כך,
אהובי?
"אני מגלה שלבי
מלא זה זמן רב בתשוקה
ניסיתי להגן על ההווה"
תרגום כתוביות: הדסה הנדלר