O crimă în oraşul Yellowstone
Oraşul Yellowstone, Montana 1881
Fierar
- M'neaţa, şerifule. - M'neaţa.
- Şerifule. Salut şerifule. - M'neaţa băieţi.
Ştii că chestia importantă la o mână de cărţi, este ca dragostea.
Speranţa este eternă.
Oraşul este mai în siguranţă dacă voi,
oameni aţi fi în biserică duminica dimineaţa.
Bună ziua şerifule.
Isabel.
E vremea de mers la biserică, fiule.
Salut, tată, chiar mi-a intrat o mână bună. Eu o să...
Am spus că e vremea să mergi biserica, fiule.
Tată, urma să joc mâna asta
pentru că sunt cam pe minus.
Sunt pe cale să câştig.
Corect? Tu să nu te ridici pentru că o să...
- Jimmy. - Sunt pe cale să-l scot afară.
Jimmy.
Acum Jimmy.
Are dreptate. E duminică. Să mergem, tată. Acum.
Să mergem dragă.
Simte lipsa ei...
lipsa mamei este un lucru greu de suportat.
Parcă e pierdut.
O să jelească în felul lui.
Da. Da.
Emma!
Emma, unde eşti?!
Emma, vino să vezi ce am găsit!
Emma!
Aici erai. Aici erai.
Uite.
Vezi alea?
Ţi-am spus eu.
Ţi-am spus că-l voi găsi, nu-i aşa?
Şi l-am găsit.
Astea mari de aici trebuie curăţate.
Acesta totuşi, este aur pur. Direct din pământ.
Suntem bogaţi, iubito.
Bogaţi dincolo de credinţele noastre. Mai bogaţi decât oricine.
După atâta timp, suntem bogaţi.
Poţi să crezi? Suntem bogaţi!
Haide, Cocos!
Unde te duci?
Către oraş. Tocmai am dat de aur.
Haide!
Foarte bine. Foarte bine. Staţi jos.
Grajd cu chirie
- Doamnă. - M'neaţa.
Ce sunt acelea?
Umbre, rugăciuni.
Unele sunt amintiri.
Pentru alţii speranţe.
Cum îl cheamă?
Barbarie.
Pentru cât timp îl cazezi?
Voi găsi nişte prieteni aici?
Sau voi avea nevoie de el înşeuat şi gata să zboare?
Nişte prieteni de-ai mei deţin salonul.
Dacă sunt prieteni care să fie găsiţi, acolo îi vei găsi.
Ce crede că face?
Mi-aş da toată faima pentru o halbă de bere şi siguranţă.
Siguranţă?
Laşii mor de multe ori înainte de moartea propriu-zisă.
Viteazul nu gustă moartea decât odată.
Dintre toate minunile pe care le-am auzit,
mi se pare cel mai ciudat că bărbaţii ar trebui să se teamă,
văzând moartea.
Un final necesar va veni când...
Când va veni.
Virginia.
De unde eşti?
Vei sta o vreme, sau doar în trecere?
Ce poate şti omul despre mâine?
Întâmplarea e determinată mai puţin de voinţă
decât împrejurările.
Ce înseamnă asta?
Asta e poezie, Ginny.
Şi cel mai bine e să ai grijă pe aici.
Oamenilor le place să ştie despre ce vorbeşti.
Cred că e frumos.
Vreau să vorbesc cu voi în această dimineaţă
despre două feluri de bogăţii.
Aur, pentru care aţi venit cu toţii aici ca să-l găsiţi, şi har.
Deci, ce este harul?
Ce vrem să spunem când vorbim despre asta?
Se spune că harul nu este altceva
decât sursa şi inspiraţia divinului
care lucrează în noi pentru a ne inspira impulsurile cele mai virtuoase.
Deci, în timp ce tu baţi cu ciocanul în acel munte neiertător,
îţi aminteşti de aurul pământesc fără har divin
este aurul unui prost şi nu-ţi aduce nimic
decât distrugere şi dezastru.
Da! Toată lumea!
Ascultaţi-mă! Tocmai am găsit aur!
Toată lumea! Am salvat oraşul! Este un miracol!
E în regulă, oameni.
Ieşiţi toţi aici!
Duminica eşti la biserică sau ce faci? Unde eşti, iubito?
Hei Dunnigan, tulburi liniştea.
Vreau să tulbur mai mult decât pacea, şerifule.
Tocmai am dat de aur!
Hai, pleacă de aici!
Ce faci?
Haide, veniţi aici. Veniţi aici, toată lumea!
Vii să bei ceva?
Nu, şerifule.
Nu prea cred.
Cât de bogat eşti?
Suntem bogaţi.
Crezi că e un pic şi pentru mine?
Atenţie. Ştie pentru ce a venit aici.
Bine, toată lumea să intre aici.
Hai luaţi-vă ceva de băut. Eu plătesc!
Ce minciuni le-ai spus?
Hei Edgar, ce crezi?
Crezi că asta acoperă un rând pentru tot oraşul?
Tu ce crezi? Crezi că o să mă dai pe spate
cu aşa ceva? Măi să fie!
La naiba. Mickey. Mickey.
Umplu paharele!
Ai aruncat dealul în aer?
Oare asta am auzit în această dimineaţă?
Aa da, am avut un sentiment. Aşa un sentiment.
Încăpăţânata de nevastă mea îmi tot spunea
„În nici un caz n-o să găseşti ceva.”
Renunţă, să ne mutăm în Oregon îmi spune.
Dacă te muţi în Oregon, te omor.
Ei bine, nu mă mut în Oregon!
I-am spus: „Emma, să taci pentru că ştiu,
ştiu eu.”
Şi am venit în oraş să caut dinamită.
Îţi aminteşti asta, nu-i aşa Wilcox?
Cu siguranţă, că da.
Mi-ai spus că nu am bani pentru dinamită.
Şi aveai dreptate.
Aşa că ţi-am dat la schimb ceasul vechi de buzunar al tatălui meu.
Îl am aici.
Şi mi-ai dat nişte dinamită în pus pentru noroc.
Şi nu uit asta.
Aşa că, uite ce am de gând să fac.
Îţi ofer ca răscumpărare pentru acel ceas de aur
si un mic profit frumuşel ca partea ta.
Cum ţi se pare ideea?
Ei bine, să fiu al naibii.
Pentru că am aruncat în aer cu dinamita aia.
Oo Doamne. Ce mi-a dat ea a fost
mai mult aur decât am văzut vreodată.
Va fi nevoie de multă muncă să-l scot afară acum.
Trebuie să construim o nouă mină, însemnând că toţi
vor avea un loc de muncă în anii ce vor urma, cred.
- Da! - Da!
Toţi cei care au părăsit oraşul
se vor întoarce.
Şi toate ferestrele acoperite cu scânduri
se vor umple cu lucruri fanteziste nou cumpărate.
Hei Edgar, teatrul acela pe care nu l-ai terminat de construit,
mai bine exersează-ţi replicile, partenere,
pentru că vei urca pe scenă
recitând Shakespeare înainte să-ţi dai seama.
Unii oameni se nasc grozavi.
Unii oameni ajung la măreţie.
Şi unii oameni trebuie să-şi împingă măreţia în faţă.
Nu cred că a exersat replicile!
Pentru oraşul nostru!
- Pentru oraşul nostru! - Pentru oraşul nostru!
Şi boom-ul pe care îl aşteptam.
Da!
Bălegar Dunnigan! Aud doar vorbe mari,
şi nu îmi place.
Te vedem plătindu-i barul lui Edgar, ai grijă de curva ta Isabel,
care se ocupă de proviziile generale,
pe Wilcox cu acel ceas tău.
Ce zici că îmi eşti dator cu ceea ce ai pierdut
- la masa aia? - Bine, acum doar...
Edgar, tu nu ai nicio miză în asta!
Dar datoriile pe care le ai la mine?
Ei bine, după cum văd eu, nu se juca cinstit
înainte de orice, aşa că Harding consider că nu-ţi sunt dator.
Nu. Sărbătorim.
Nu voi tolera!
Omul dă de aur, brusc crede că poate face orice vrea!
Îmi eşti dator, şi intenţionez să-mi recuperez datoria.
Ce, vrei să dansezi?
Apropie degetul de trăgaci,
şi-am să te împuşc drept între ochi.
Dunnigan, stai jos şi joci cărţi, ai pierdut.
Te-ai aşezat să joci din nou, ai pierdut din nou.
Omul te acuză că l-ai înşelat, tu l-ai chemat acolo şi atunci,
nu că se aştepta ca tu să-ţi plăteşti datoria.
Acum plăteşte-l.
În regulă.
Mickey.
Muzica.
Distracţie plăcută!
Da, papi! Da, da, da!
Papi, da.
Nu ştiu.
De când tot încerc să dau de acel aur.
Nu m-am gândit nici un moment la ce aş face
când o să-l găsesc.
Tu ce-ai face cu el?
Paris.
Nu.
O şcoală.
Pentru copiii noştri.
Da.
Ei bine, de ce nu le-am face pe amândouă?
A fost o predică bună.
Trăiesc pilda celui care seamănă, Alice.
Şi toate seminţele mele cad pe pământ stâncos.
Ei bine, în pilda semănătorului, nu contează.
Totul este să spui adevărul indiferent ce,
şi apoi lasă-l pe Dumnezeu să le înmoaie inimile
şi aşa vor asculta.
Şi oricum, eu nu sunt un pământ stâncos.
Aud fiecare cuvânt pe care îl spui,
şi fiecare cuvânt mă face să te iubesc mai mult.
Rooster!
Cine-i acolo?! Cine-i acolo?!
Ieşi afară!
Harding, tu eşti?!
L-ai ucis pe Rooster, ticălosule!
Vrei aurul meu, vino şi ia-l, bine?!
Înfruntă-mă ca un bărbat!
Unde eşti?
Unde eşti?!
Mineri
„Ţi-am măturat gardurile ca un nor, visele tale
precum ceaţa dimineţii.
Întoarce-te la mine, pentru că te-am răscumpărat”.
Isaia 44:22.
Foarte bine, Carissa.
Totul se va schimba dacă în mină se va lucra,
oamenii se vor întoarce.
Poate cineva mă va transforma iar într-o femeie cinstită.
Bărbaţii nu caută soţii într-un bordel, Ginny.
Când vor să se căsătorească, vor merge la o biserică.
Ei bine, de aceea d-şoara Alice este aici,
pentru a ne crea acest sentiment mai degrabă ca la biserică.
Ai vrea să te căsătoreşti într-o zi?
Era bun şi blând şi m-a tratat frumos.
Ei bine, nu mă voi căsători cu un bărbat.
Ştiu cum sunt.
Încă nu l-ai întâlnit pe cel potrivit.
Isabel ar face-o. S-ar căsători cu Robert Dunnigan.
Dar el este deja căsătorit.
Ei bine, dacă este un păcat să iubeşti un bărbat căsătorit,
Dumnezeu mă va ierta.
E adevărat? Dacă e căsătorit.
Singurul păcat este să te îndepărtezi de Dumnezeu.
Şi dacă ne uităm la El prin lucruri păcătoase, par mai puţin tentante.
Ei bine, sper că Domnul mă va ierta,
dar eu ştiu că cea deşteaptă, undeva
încă nu şi-a terminat treburile.
- Josephine. - Termină treaba.
Nu-i nimeni să facă un sicriu. Poţi tu să-l faci?
Fă-i o înmormântare adecvată.
Cine ar face aşa ceva?
Nu.
Şerifule Ambrose, sper că cine a făcut asta,
să aibă aceeaşi moarte!
Doar un bărbat din oraş nu ştie ce am să-i fac.
Ridică-te şi străluceşte.
Nu pune mâna.
- Verifică-i sertarele alea. - Am înţeles.
Avem aur.
De unde ai luat ăsta?
Închide-l.
Hei!
Haide!
- Tocmai ai făcut o greşeală, băiete! - Haide!
Coboară.
- Da. Tu ai făcut-o, băiete. - Eu nu am făcut-o.
Ai făcut-o, te-am prins cu mâinile roşii.
Intră acolo.
Crezi că-mi poţi unge faţa cu sânge?
Vrei luptă, hai, loveşte-mă din nou.
Ridică-te.
Haide, ridică-te.
Ei haide.
A atacat ofiţerii legii.
Am văzut naibii legea.
Să îţi spun ceva despre acest oraş.
Ştii, oameni au venit aici pentru că voiau ceva
ca fiind una mai bună, o viaţă mai bună.
Şi o vreme, când mina producea,
o aveau.
Apoi mina s-a prăbuşit,
a luat tot aurul şi jumătate dintre bărbaţii de acolo în ea.
Şi, ăsta este genul de lucru
care face ca un oraş să-şi piardă speranţa.
Şi ieri, Robert Dunnigan a dat de aur.
Dar este mai mult decât o lovitură.
Le oferă oamenilor care nu au nimic
un motiv pentru care să trăiască.
Aşadar tu nu ai ucis doar un om ieri.
Mă înţelegi?
Ai ucis speranţa.
Şi este treaba mea să o recuperez,
pentru că acesta este oraşul meu.
Şi aceşti oameni, buni sau răi, înţelepţi, lacomi, oricum ar fi ei,
nu contează.
Ei sunt oamenii mei.
Aşa că, vreau să mărturiseşti în faţa oraşului.
Şi dacă o faci, o să-i cer magistratului să te lase în viaţă.
Dar dacă nu,
voi dovedi în instanţă că eşti un ucigaş.
Şi când te vor spânzura,
eu îţi voi pune ştreangul.
Mă înţelegi?
Când va fi înmormântarea?
Curând.
Şi cum va fi? El va rămâne aici până atunci?
Îl voi duce afară dacă începe să pută.
El este un bărbat, nu un „lucru”.
Robert Dunnigan s-a dus.
Acum, ce este acolo este doar o grămadă de carne.
Ce s-a întâmplat?
Doar că pare ceva mai mic
decât atunci când era în viaţă.
Parcă s-ar fi micşorat.
În sfârşit.
Caii sunt în regulă?
Sunt liniştiţi.
Doar că...
el
omul acela
calul lui.
Mi-a lăsat calul lui.
Şi şaua.
Deci cum ar putea fi el, acela care l-a ucis pe Robert Dunnigan?
Cum a ajuns acolo fără cal?
Pui o întrebare bună, Violet.
Dar poate o întrebare mai bună ar fi,
cum de a luat aurul unui mort?
Am doar un sentiment. Nu ştiu ce să zic...
Ce sentiment te încearcă despre fata mea?
Braţul lui Jimmy?
Braţul meu este bine.
Va fi un proces, sau va mărturisi.
Mulţumesc că ai venit, Violet.
O să merg să vizitez prizonierul.
Voi merge eu.
Nu simţi acelaşi lucru pentru ceea ce fac eu.
Să predici este un lucru, dar să sfătuieşti,
este altceva.
E Josephine.
Ştii, i-ar fi de folos şi ei un pic de sfătuire.
Ei i-ar fi de folos un tată.
Sau cineva care să o aibă în grijă.
Bine...
Da. Da dragă.
Nu ar trebui să tragi în morminte.
Nu că ai nimeri ceva.
Pentru că te străduieşti prea mult.
Pregăteşti arma pentru tragere.
Gândindu-te la violenţă.
Este violent. Este o puşcă.
La acest capăt.
Nu la acesta.
Ce ştii despre arme?
Trebuie să ţii mâinile nemişcate, haide.
Ţine-o acolo.
Şi nu-ţi ţine respiraţia
când eşti gata să tragi.
Ai înţeles?
Nu lăsa violenta să te tulbure.
Te trage înainte şi ratezi obiectivul, da?
Nu e un loc mai bun pe aici unde să putem trage?
Omul acela mi-a ucis tatăl.
Atunci trage.
Acum fă cum ţi-am spus.
Să le punem la loc.
Violet?
Şeriful spune ca tu să vii cu noi.
Adu un cal pentru ea să călărească înapoi şi un catâr.
- Nu-ţi aparţine. - Scuze.
Doamnă Murphy.
Bună ziua, şerifule.
Am venit să spun o rugăciune cu prizonierul.
Păi, n-am auzit niciodată ca un bărbat să mărturisească cu stomacul plin,
doamnă Murphy.
Mama îmi spunea să ne rugăm mai bine înainte de masă,
dar îl auzim mai bine pe Dumnezeu după.
Ei bine, nu vreau să mă opun unei rugăciuni bune.
Voi fi afară.
Este cu iepure.
Mulţumesc.
Cum te numeşti?
Cicero.
Şi numele de familie?
Nu am familie.
Păi, cineva trebuie să te fi crescut.
Am crescut de unul singur.
Să cunoşti vântul.
Merg pe numele pe care l-am ales.
Cicero.
După filozof?
Este dintr-o piesă de teatru.
Cicero a vorbit în numele lui Brutus
când Marcu Antoniu şi-a ţinut acel celebru discurs.
„Prieteni, romani, compatrioţi, împrumutaţi-mi urechile voastre.”
A vorbit pentru Republică.
M-am gândit că mi-ar plăcea să fiu cel care ţine acel discurs.
Urmele astea sunt proaspete.
Cineva a fost aici.
Tu stai înapoi.
Nu spune nimic despre ce vom găsi.
Rămâi aici, Jimmy.
Eu nu stau aici.
Nu vreau ca tatăl tău să creadă că te-am ucis.
Aş putea fi eu acela care îţi salvează viaţa.
Of la naiba.
Lasă-te jos!
Cum o să ajungem acolo jos?
Nu ştiu.
Doamnă Dunnigan!
Dumneata ai tras în noi?
Ce faceţi aici?
Am venit să te ducem în oraş.
De ce aţi scos armele?
Cineva ţi-a ucis soţul.
Violet!
Violet, unde te-ai dus?
I-am spus că ar trebui plecăm, dar nu a vrut să mă asculte.
Tot ce-i păsa lui...
Acum ce ar trebui să fac?
Tata a spus că trebuie să te ducem înapoi în oraş.
L-am prins pe bărbatul care a făcut-o şi e acolo în închisoare.
Nu... nu vreau să merg în oraş.
Toţi se uită la mine, întrebând despre mine.
Cu el mort, tot acel aur. Eu...
Vreau să plec cât mai departe de acest loc.
Se pare că poţi face orice vrei acum, doamnă Dunnigan.
Este un loc rău.
Crud.
Când pleacă caleaşca vreau să fiu în ea şi...
nu mă mai întorc vreodată.
Poşta vine peste câteva zile.
Să pregătim catârul.
Ce trist.
Se numeşte Cicero.
Şi-a dat numele după un personaj din „Julius Caesar”.
A spus că vrea să ţină un discurs,
dar discursul lui se întâmplă a fi în afara scenei.
În afara scenei?
A fost bătut. Îi era sete şi foame.
Omul e în închisoare pentru crimă.
Ştiu, dar felul în care vorbeşte, seamănă cu al unui profesor
nu al un bărbat pe care te aştepţi să-l vezi după gratii.
Pur şi simplu nu pot să cred că el este cel
care l-a ucis pe Robert Dunnigan.
M-am uitat direct în ochii lui.
Acum, acum.
Doar pentru că un bărbat arată nevinovat...
nu face asta.
Ei bine, să crezi în Dumnezeu este real, să nu faci nici asta.
Dar aşa este.
Am vorbit cu el. Cu acel ucigaş.
Trebuie să mă gândesc că va fi spânzurat.
Merită ceva mai rău decât să fie spânzurat.
Nu ai crede asta dacă ar fi fost oricare alt bărbat
în afară de Dunnigan.
Dar a fost Dunnigan.
Ştiu că nu avea de gând să-şi lase soţia şi să se însoare cu mine.
Dar mi-ar fi dat şi mie o parte din acel aur.
Aş fi putut să o trimit pe Josephine la o şcoală bună,
unde să primească o educaţie bună.
Aş fi păstrat oricât aur mi-ar fi dat.
Nu-ţi este rudă din sânge.
E ca şi cum ar fi.
I-am promis tatălui ei.
Şi eu, mereu îmi ţin promisiunile.
Într-o zi, copiii de care am avut grijă vor fi mari.
Vor avea vieţile lor şi familii.
Şi eu aş fi mândră că am realizat ceva în această viaţă.
Edgar spune că ce s-a întâmplat în Dakota a schimbat-o,
că ea nu mai este parte întreaga din această lume.
Violet a trecut prin multe. Ea merită respectul nostru.
Ce ai de gând să faci?
Ar fi bine să te pregăteşti de plată, Harding.
Te simţi în mână, nu?
Vin cu sec.
Of la naiba.
La dracu.
Să mergem sus.
M'nă seara, doamnă Dunnigan.
Toată lumea se uită la mine.
Tu... să ţii capul sus.
Se vor uita la tine pe oriunde vei umbla.
Josephine, poţi să ne aduci ceva argintiu, te rog?
- Mulţumesc. - M'nă seara, doamnă Dunnigan.
M'nă seara.
Deci, te...
simţi confortabil în cameră?
Este bine.
Orice ai... ai nevoie, orice îţi doreşti,
doar spune-i lui Jimmy, fiului meu, aici de faţă, şi...
Îmi pare sincer rău pentru ceea ce i s-a întâmplat
soţului tău, doamnă Dunnigan.
El... era un om sălbatic,
dar în sensul bun al vorbelor.
Şi poţi fi sigură că oricine a făcut asta
va plăti scump.
Care dintre ele era preferata lui?
Se întorcea mereu din oraş mirosind a parfum.
Întotdeauna acelaşi iz.
Fiecare are defectele lui, doamnă Dunnigan.
Dar unele dintre ei au şi calităţi care le răscumpără şi pe ele.
Cred că atunci când un bărbat se duce,
cel mai bine este să-ţi aminteşti firea lui mai bună.
Nu crezi?
Doar că...
primul lucru pe care l-a făcut când a găsit aurul
a fost că a fugit în oraş şi eu...
mă tot gândesc că dacă... ar fi rămas acolo cu mine,
ar fi fost încă în viaţă.
Da.
Violet?
Scuze.
Omul acela, cel care-i la închisoare,
nu el este ucigaşul acestui om.
Am găsit asta.
Ce este?
Bărbatul care o iubeşte a scris asta.
Va trimite un om nevinovat la spânzurătoare.
Doamna Dunnigan are un amant.
Thaddeus.
Cam târziu pentru o vizită, nu-i aşa?
Marie Laveau.
Este o regină voodoo.
Magie neagră.
Semnul diavolului.
Îi ştii numele, dar nu ceea ce face acel semn.
Nu l-a evocat niciodată pe Satan pentru mine.
Atunci de ce te-au bătut?
Te gândeşti că nu e creştineşte
să pedepsească pe cineva aşa?
A ucis un om.
E un criminal, predicatorule.
Când voi fi şerif, un bărbat ca el va atârna deja de o frânghie.
Tu l-ai ucis?
Pe Robert Dunnigan.
Tu ai fost?
Eu zic că sunt nevinovat.
L-am văzut pe acel om sărbătorind când şi-a găsit aurul.
Patronul salonului a dat generos whisky tuturor.
Poate pentru că aveam bani.
Poate pentru că amândoi ştim piesele lui Shakespeare.
Şi nu am putut să-mi ţin ochii deschişi.
Am avut noroc să ajung înapoi în patul meu.
Vorbeşti ca un om educat.
Bună seara, predicatorule.
Am venit doar să-mi prezint condoleanţele.
E un lucru tragic, doamnă Dunnigan,
ce i s-a întâmplat soţului dumitale.
Tragic.
Acesta a fost al lui.
M-am gândit să ţi-l returnez.
Mulţumesc.
Văd ca mormântul e săpat. Ai de gând să-l îngropi în curând?
Oricând vreţi, doamnă.
Vreau să plec când vine poşta cu corespondenţa.
Îl putem îngropa mâine.
Dumneata... pleci definitiv, doamnă Dunnigan?
Acest loc a fost preferinţa soţului meu, nu şi a mea.
Da, pot să vând actul de proprietate.
Ştiu că dacă...
merg în altă parte, o să văd cum mă pot simţi iar umană.
Vreau să ies. Îmi pare rău.
Jimmy. Jimmy, stai în în afara pensiunii,
asigură-te că nimeni nu va intra.
Doar să dormi în siguranţă, doamna Dunnigan.
Mulţumesc, şerifule.
Predicatorule. Noapte bună.
Doamnă.
De îndată ce norocul îi va zâmbi, tragedia va lovi.
Ai vrea să bei ceva cu mine?
De unde ai asta?
Violet.
A găsit-o la coliba lui Dunnigan.
Încerci să-mi iei slujba, predicatorule?
Nu mă vezi sărind în amvon.
Ei bine, treaba mea ar fi să cauţi adevărul, şerifule.
Indiferent dacă asta te va duce sau nu la ceea ce crezi că vei găsi.
Ei bine, adevărul meu este că bărbatul care e în închisoare
este omul care l-a ucis pe Robert Dunnigan.
Da.
Dar el nu pare a fi un criminal, nu-i aşa?
Ei bine, de ce nu bei ceva adevărat, predicatorule?
Nu, nu.
Nu beau. Totuşi, aş mai lua nişte zahăr.
Mulţumesc, Josephine.
Ştii, acum câţiva ani, a fost o dispută pentru un teren,
a rezultat un om mort, iar acuzatul
era un bărbat pe nume William McCoy.
Aşadar a trebuit să-l reţin.
Era un tip drăguţ.
Şi, nu ştiam mare lucru despre a fi om al legii
atunci.
Tocmai ieşisem din armată.
Dar trebuie să-mi placă.
Din nou, dacă mă gândesc în sinea mea, poate... poate că nu a fost crimă.
Poate a fost un accident. Poate nu e vinovat.
Oricum, într-o noapte, soţia îmi aducea
o cină la închisoare, şi l-am lăsat să iasă din celulă.
Jucăm cărţi.
Şi a profitat de situaţie să-mi ia arma.
Şi s-a stins.
Şi l-am prins şi...
mi-am scos celălalt pistol şi...
l-am împuşcat.
Ce nu mi-am dat seama imediat, doar când haosul se calmase
era că soţia mea zăcea pe podea
cu un glonţ în piept.
M-am dus la ea, şi am luat-o în braţe.
Am încercat să vorbesc cu ea şi s-o fac să-şi revină, dar...
Dar ea murise.
Aşa că ceea ce spun este că ştiu că acel bărbat de acolo
este omul care l-a ucis pe Robert Dunnigan,
şi nu-l voi lăsa să scape doar pentru că nu pare
a fi un ucigaş, predicatorule.
Totul e liniştit?
Da. Nimeni nu a intrat, nimeni nu a ieşit.
Violet de la Running Horse s-a dus la locaţia lui Dunnigan.
De ce a făcut asta?
Ea... a găsit o scrisoare, un fel de scrisoare de dragoste.
Presupun că cineva vrea să se apropie de doamna Dunnigan.
Vreau să fii cu ochii în patru
în caz că apare pe aici.
Voi fi.
Am inima caldă, un pat confortabil.
Ambele au nevoie de companie.
Dacă mă vrei în pat, ştii unde să mă găseşti.
Şi cât te va costa.
Noapte bună, Harding.
Du-te dracului, Wilcox.
Oo te iubesc, Rebecca.
Oo da.
Mai mult, da.
La dracu. Of, la naiba.
Haide, Jimmy. Să urcăm în şa.
Predicatorule.
Nu arată ca un ucigaş?
De ce nu te duci la grajduri să vezi ce a făcut?
Şi între timp, mai sapă un mormânt.
Hai să mergem.
Ştii că eu şi Edgar am găsit-o pe Violet în Dakota.
Ne îndreptam spre vest.
Trupa ei a fost ucisă de soldaţii noştri, măcelăriţi.
Toate, doar să treacă de ultimul bătrân fragil.
Aşa că le-am săpat mormintele.
Să se odihnească cu demnitate.
Am ridicat-o să o pun în pământ, şi Doamne,
am simţit cum inima i se îndepărtează.
De parcă ar fi plecat deja.
Vine de la cealaltă parte a morţii.
Crezi că moartea face asta? Când oamenii sunt aşa de apropiaţi?
Lăsând un strat fin de praf pe ei?
Dar m-am gândit la ea ca la propria fiică.
Ştii că nu am avut niciodată un copil al nostru,
şi pur şi simplu m-a făcut atât de fericit să o văd împreună cu caii ei.
O să vin să o îngrop în cimitir, da?
Ca pe un creştin.
Nu ştiam că era creştină.
Şi iar zic...
că nu cunosc pe nimeni care să fie.
Nu chiar.
O vom îngropa.
Bine?
Vreau doar să-ţi văd mormântul, predicatorule.
Cu multe flori alături de mormintele lor.
Bine, scumpo.
O să te ia de îndată.
Hei Josephine. Aici erai.
Te-am căutat sus şi jos.
Este Violet.
Ucigaşul e liber.
Aşadar niciunul dintre noi nu este în siguranţă.
Mă înţelegi?
Da mătuşă.
Să mergem.
Ce s-a întâmplat?
El a scăpat.
Mulţumesc.
Dar ea era cea care-l credea nevinovat.
Ea era cea care a găsit scrisoarea.
Da. Nu ştiu.
Poate a încercat să-şi recupereze calul.
Şi ea a încercat să-l oprească.
De ce ar face asta?
Nu ştiu.
Nu ştiu dacă el a ucis-o, şi nu ştiu nici dacă nu el a făcut-o.
Ei bine, ce ai de gând să faci?
Ce urmează să fac?
Am de gând să construiesc un sicriu.
Am de gând să mai sap un mormânt.
Şi o voi pune în el.
Şi mă duc să mă rog ca sufletul ei să ajungă în Rai.
Stătea cineva de pază?
Da. O'Sullivan.
Nu-şi făcea treabă.
Ei bine, mai este în viaţă?
De ce ar lăsa un bărbat în viaţă, care l-ar alunga
şi apoi să ucidă o femeie care a încercat să-l elibereze?
Asta ar fi treaba şerifului.
Treaba mea este să am grijă de sufletele acestui oraş.
Thaddeus Murphy.
Dumnezeu ne-a pus aici cu un motiv.
Şi acum să ne rugăm pentru Robert Dunnigan.
Şerifule, nu are cal şi l-am rănit.
Ştiu că l-am lovit, şerifule.
Şerifule, continuăm în zori?
Şerifule, şerifule chiar trebuie?
- L-ai lăsat să scape. - Te rog.
Acum o să-i iei locul.
Haide.
Uite ce-i Jim.
La naiba!
Am adus acea melodie cu noi din sudul necinstit.
Să o cântăm împreună pentru ea.
Am devenit prieteni din foşti duşmani.
Acesta a fost miracolul din teritoriul Montanei.
Obişnuia să i-o cânte.
Obişnuiam să-l privesc.
Ei îi plăcea.
Aia a dragoste adevărată.
Josephine, când te apuci de lucrul pentru care eşti predispusă?
Nu mă apuc.
Pariez că ai fi la fel de bună ca ea.
Nu sunt, Harding.
Auzi asta, Isabel?
Pisicuţa ta fără stăpân gândeşte că este mai bună decât tine.
O să vadă că nu există o viaţă mai bună decât asta.
În plus, cine se va căsători cu ea, venind dintr-un loc ca acesta?
Ai grijă ce mizerii scoţi pe gură.
Chiar aşa?
M-ai auzit.
O să mă aduci pe calea cea dreaptă predicatorule?
Cred că dacă aş vrea să-mi spui tu ce să fac,
m-aş simţi în biserică.
În plus, cu toţii ne simţim bine.
Cine va mai preda tinerelor ca Josephine cum să preacurvească, nu?
Nu o amesteca pe Josephine în asta.
E doar un copil.
Ce s-a întâmplat cu tatăl ei nu este vina ei.
Aşa că de ce nu faci ce-ţi spune predicatorul
şi să-ţi ţii gura?
Îmi ţii companie la un pahar?
Ştii ce şerifule, poate o voi face.
Omul acela care a scăpat nu era prizonier.
Edgar, îmi pare tare rău de ce i s-a întâmplat lui Violet.
Tuturor ne pare rău.
Domnilor.
Pentru iertare.
- Pentru iertare. - Pentru iertare.
Uneori îmi pare foarte departe.
Miroşi a whisky.
Ce a fost asta?
Stai aici.
Oricine vine aici şi nu sunt eu, împuşcă-l.
Nu pot să împuşc un om.
E ca şi cum ai împuşca un iepure, doar că-i mai uşor de lovit.
Alice!
Dă-mi o cârpă.
Unde ai învăţat cum să faci asta?
Ce faci?
Thaddeus! Răspunde-mi.
Acele arme sunt ale unui Peacemakers - Pacificator.
De ce sapi?
Glonţul care l-a ucis pe Robert Dunnigan
este încă în trupul lui.
Şi dacă este de la un pacificator, îi pot „curăţa” numele.
Şi noi nu vom adăposti un fugar.
Ce faci aici?
Te rog. Haide.
E târziu, Jimmy.
Pleacă.
Bun.
Dar să fii rapid.
Şi în linişte.
Haide.
Jimmy.
Jimmy, Jimmy!
Jimmy!
Isabel, tu eşti?
Edgar.
Edgar?
Vin şi eu.
Isabel, e puţin târziu să baţi din cizme.
Bătrân încăpăţânat, ce ticălos.
Nu, nu, nu, nu!
Dragă dulce Edgar!
- Jimmy? - Of, la naiba.
Of, la naiba.
Ce s-a întâmplat?
Am făcut-o. Am făcut-o.
Exact aşa cum mi-ai spus să o fac.
Am făcut-o şi e rezolvat.
S-a rezolvat.
Edgar era acolo.
- Te-a văzut? - Nu.
Dar aşa... ea se...
se uita drept în ochii mei.
Doamne, o cunosc de când eram un copil,
şi este singura persoană
cu care am fost vreodată înainte să te întâlnesc.
Hei.
Când m-ai întâlnit,
în toate felurile.
Vino aici.
Tu eşti... eşti un om de acţiune.
Da. Ştii asta.
Ce se întâmplă acum? Dar Josephine?
Ce va face ea fără mama ei?
S-a întâmplat acum.
Da. Da, s-a întâmplat.
Atâta timp cât nu mă prind şi să mă spânzure de un copac.
Hei, Tatăl tău n-o să...
creadă niciodată că băiatul lui ar face astfel de lucruri, nu?
Aşadar, mâine la prânz, voi fi în acea trăsură.
Şi ce îi vei spune tatălui tău?
O să-i spun că plec
şi să-mi fac propria viaţă.
- Da. - Pe cont propriu.
Şi apoi, ce o să faci?
Am să vin să te găsesc.
- Tu. - Da.
Da.
Şi vom fi împreună, nu?
Da. Da.
Tu ar trebui... Ar fi trebuit să pleci deja.
Ţi-am spus că ar fi trebuit să pleci deja. Ţi-am spus.
Trebuie să plec cu diligenţa aia, sau oamenii vor pune întrebări.
Acum ascultă-mă.
Jimmy, o să vii mai târziu şi nu vei
spune nimănui ce am făcut.
Mă auzi?
Uită-te la mine.
Vino aici, Jimmy.
Vom fi fericiţi.
Vom avea mai mult aur decât să poţi cheltui
în 10 vieţi.
Da.
Şi vom merge undeva unde nimeni să nu ştie cine suntem.
Atunci mă poţi avea oricând vrei tu.
Oricum mă vrei.
Ştiu.
Te cunosc.
Da.
Bea nişte apă. Bea nişte apă, partenere.
- Da. - Haide.
Te-a lovit în cap.
Eu nu stau aici.
Nu este corect, Edgar.
Mickey.
Ştiu la ce te gândeşti.
Ştiu.
Crezi că trebuie spus ce am văzut.
Ştiu că te doare.
Şi pe mine mă doare.
Bine, stai întins Edgar, şi taci măcar o secundă.
- Tu ştii... - Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Acum, ascultă-mă.
Ei ştiu despre noi.
Ştiu.
Zic că nu, dar ei ştiu.
Şi dacă nu spunem ceea ce ştim că ai văzut...
- Nu, nu, nu. - Nu e corect, Edgar.
Nu luptăm împotriva cuiva pe care nu-l putem învinge.
Şi tu ştii că atunci când toate acestea se vor termina,
va trebui să fim aici
când oraşul chiar va avea nevoie de noi.
Bine.
Bine bătrâne.
Voi face ce trebuie pentru noi.
Eşti cel mai bun.
Al meu eşti, amice.
Ce o să faci, şerifule?
Şerifule? Şerifule?
Tia! Isabel!
- Nu. - Isabel!
Nu copilă.
Nu!
Isabel!
Ei hai şerifule! N-am stat destul aici?!
Să taci, O'Sullivan.
O să mă laşi să ies de aici?
Isabel Santos a murit, şi pică pe capul tău.
Mă înţelegi?
Înţelegi?
Da. Da.
Da, îmi pare rău, şerifule.
Lasă-l liber, Jimmy.
O să răpun ucigaşul.
Şi orice om care vine cu mine primeşte 20 de dolari.
Orice om care îl împuşcă, primeşte asta.
Şi o să-l judec pe fiecare dintre voi
dacă veţi fi sau nu alături de mine.
Asta te include şi pe tine, Mickey.
Pe mine?
Şerifule, uite la toţi bărbaţii pe care îi ai.
Ştii de ce ai un loc aici?
- Da, eu... - Când te cheamă oraşul, răspunzi.
Iei naibii o armă.
Mie ce-mi iese, şerifule?
Ascultă, şerifule.
Miroase urât.
Cred... cred că am dat de el.
O să am nevoie de tine să-mi ţii tăietura deschisă.
Ce?
Oo, nu, nu, nu, nu pot.
Alice...
Fată bună.
Desfă asta.
Haide. Ţine-o deschisă.
Va trebui să bagi degetele acolo.
Vreau să le îndepărtezi.
Bine bine.
Cred că...
Cred că-l simt.
L-ai scos.
Ce este? Ce vezi?
Ăsta nu e de la un Pacificator.
Bine...
Păi, de unde ştii diferenţa?
Adică... Adică... Adică, este în interiorul corpului unui bărbat.
Thaddeus, ce se întâmplă?
Thaddeus, ce-mi ascunzi?
Alice.
Era o vreme
nu cu mult timp în urmă
când am purtat unul din astea.
Şi orice păcat împotriva căruia propovăduiesc sunt vinovat de el.
Vin la Dumnezeu pentru că fugeam.
Bine?
Fugeam de diavol.
Acum, am părăsit acea viaţă.
În ziua în care te-am cunoscut, am lăsat-o în urmă.
Am crezut că mă pot ascunde.
Dar acum diavolul m-a găsit.
Şi...
el vine.
Acesta era glonţul tras în Robert Dunnigan.
Şi ştiu că nu ai fost tu cel care l-a împuşcat.
Am cunoscut bărbaţi ca şeriful tău,
ageri la mintea, onorabili, greşit,
şi făcând dreptate ca să fie drept.
Eşti în siguranţă aici. Este o biserică.
Oare?
Predicatorule?
Ascunde-te.
Aici.
Predicatorule?
Cam ăsta este harul tău divin.
De ce ea?
Ei bine, sigur o să-l întreb când îl prind.
Căutaţi în fiecare casă, în fiecare tabără.
Este pe aici, pe undeva.
Mergeţi. Mergeţi.
Bună ziua, doamnă Murphy.
Faci,... curăţenie?
Da.
Instinctul îmi spune că trebuie să existe
o explicaţie raţională pentru aceasta.
Eu...
- Şerifule. - Eu...
Spune-mi de ce este un cadavru pe podeaua ta?
Vino, stai.
Te-am întrebat ceva.
Aştept să-mi răspunzi ca oricare altul.
I-am scos acest glonţ din acel corp.
Am vrut să fiu sigur că ai prins omul care trebuie.
Prizonierul împuşcă un Pacificator.
Glonţul e tras dintr-o Colt Navy.
Trebuie să ai experienţă în trageri ca să diferenţiezi un glonţ de altul.
Oamenii tăi urmăresc un om nevinovat.
Să-ţi spun ceva despre justiţie, de felul în care o văd eu.
Nu este vorba despre Robert Dunnigan.
Nici măcar despre bărbatul care l-a ucis.
Este vorba despre toţi ceilalţi.
Ucizi un om în acest oraş,
toată lumea ştie că e de plătit un preţ.
Lui Dunnigan, îi mai pasă?
E mort.
Ceea ce contează, este acest oraş.
Legea şi ordinea.
Şi cum rămâne cu adevărul?
Voi face tot ce trebuie să fac
pentru a mă asigura că dreptatea va ieşi la iveală.
Ce se întâmplă când, nu dacă, ci când un alt bărbat este ucis?
Aş pune cadavrul ăla înapoi în mormânt.
Începe să pută.
Jimmy! O'Sullivan!
Căutaţi în fiecare clădire.
Dumnezeu ne obligă că destinele noastre să se împletească.
Dumnezeu ne constrânge soarta.
El a fost cel care te-a adus aici.
Asta e tot ce avem?
Bine.
Eşti priceput la de astea?
Am căutat un loc să stau în pace, după război.
De când am fost eliberat.
Sunt atât de priceput cât trebuie.
Şi tu?
Mai bine decât ar trebui să fi fost.
E ca şi cum ai împuşca un iepure, nu?
Ridică aia.
O scapi jos, o ridici.
Încărcaţi! Încărcaţi!
Arata de parcă se duc la război.
Iartă-mă.
Sunt aici pentru prizonier.
De ce ai crede că se afla aici?
Ai grijă. Nu mă minţi.
Nu se potriveşte unui om al lui Dumnezeu.
Nu i se potriveşte nici unui om al legii.
Este un om nevinovat. Arma lui nu l-a ucis pe Dunnigan.
Îl vânaţi, toţi sunteţi ucigaşi.
Răscoliţi locul.
Aceasta este o casă a lui Dumnezeu.
Nu vei aduce tu violenţa aici.
Arestaţi-l.
O'Sullivan, du-l la închisoare.
În regulă.
Hei, hei!
Prinde-l!
Du-te! Du-te!
Să mergem. Hai să mergem.
Vino cu mine. Repejor.
Eşti în siguranţă aici.
Nu plecaţi.
Încetaţi.
Nu mai trageţi.
Gata cu omorurile.
Adăposteşte-te!
- Prinde-l! - Acolo în jos, haide!
Să mergem.
Hei!
Stop!
Nu el este vinovat.
La dracu.
Jim!
Predicatorule!
Ucigaşul scapă!
Păi, cineva să facă ceva!
Doboară-l!
Aruncă-l.
Josephine, unde mergi?
- La naiba! - La grajduri, haide.
Haide.
Cred că l-am lovit. Cred că l-am lovit.
Nu îi putem depăşi.
Ştiu eu un loc.
Prinde-l!
Aşteaptă.
Haide!
Suntem aproape.
Stai jos.
Am asta.
- Nu sunt aici. - Aici sunt.
Dacă sunteţi acolo, ieşiţi afară! Înainte să vă împuşcăm!
La naiba! Lasă-te jos!
Nu!
Au murit?
O să-i trag un glonţ în cap, ca să fiu sigur de asta.
Acesta este ultimul meu glonţ.
Opreşte-te!
La naiba!
Oo Doamne.
Mickey!
Mickey?
Mickey, eşti bine?
Voi fi mai bine.
Dragă dulce Edgar.
Ce s-a întâmplat?
Este un fugar.
Care mi-a ucis soţul, şi a ucis şi alţi oameni.
Acum unde este?
A scăpat.
Te rog, e loc pentru mine?
Avem loc destul.
Aceşti cai au nevoie de apă dacă a trecut pericolul.
Îţi iau geanta.
Mulţumesc.
Ai tot locul pentru tine.
Şeriful e înăuntru. E înarmat.
Apă, bandaje, repede.
Poţi să aduci un cuţit?
Ginny, adu un cuţit.
Ai nişte apă?
Tată! Tată! L-a ucis pe O'Sullivan, şi pe toţi oamenii ăia.
Trebuie să faci ceva, tată. Te rog. Încearcă,
încearcă să arunce totul asupra mea.
Colt Navy.
Sunt mai multe arme ca asta în acest oraş.
De ce naiba e legat fiul meu?
Haide şerifule, că ştii adevărul.
Haide, tată
Tată, e în cârdăşie cu criminalul acela.
Trebuie să mă crezi. Da?
Hai, nu poţi... Nu-l poţi crede.
Tu ai făcut-o, fiule?
Nu.
Nu mă minţi.
Spune-mi adevărul.
S-a... terminat.
Da sau nu, Jimmy?
Da sau nu, la naiba!
Dunnigan?
L-ai ucis pe Dunnigan?
Şi Violet?
Isabel?
Isabel.
Edgar l-a văzut, dar nu era sigur.
Ştiu că a fost el.
De ce naiba nu spui ceva?
Exact cum ai spus, sunt norocos să am un loc aici.
Oraşul m-a chemat, la naiba, şi eu am răspuns.
Unde este doamna Dunnigan?
- Am văzut-o afară lângă trăsură. - Adu-o îndată aici.
Doamnă Dunnigan!
Stai jos.
Doamnă Dunnigan!
Hei!
Doamnă Dunnigan!
Şeriful vrea să te vadă.
Te pregăteşti să pleci atât de curând?
Ei bine, este nesigur.
Şi mereu plănuiam să plec cu poşta.
Salut.
Ai vreo idilă cu fiul meu?
Eu? De ce aş avea?
Mi l-a dat şi eu...
nu ştiam ce să fac, el fiind fiul tău.
Emma.
Şi ai fost atât de amabil.
Cum să-ţi răspund afecţiunii tale?
Am un... am avut un soţ.
Nu l-ai iubit.
Şi-a făcut o idee greşită.
Am o idee greşită?
M-ai sărutat.
Ţi-am adus soţul înapoi, tu m-ai sărutat.
E o minciună, Jim.
Mi-ai spus că mă iubeşti.
Mi-ai spus că vom fugi împreună.
- Mi-ai spus. - Oo, Jim.
Trebuie să mărturisim. Trebuie doar să mărturisim.
Nu-l crezi, nu?
Em.
Hei.
Lasă-mă să plec.
Puteţi păstra actul de proprietate.
Lasă-mă să plec, sau eu...
îl voi omorî.
- Pune-l jos. - N-am s-o fac.
Vreau doar să plec de aici.
Vreau doar să părăsesc acest loc.
Tată!
Hei!
Oo nu!
Mereu am crezut că voi fi cineva.
Tu n-ai reuşit.
Ai avut dreptate.
Îmi pare rău.
Cred că acesta este al tău.
Mulţumesc.
Aşadar, să ne îngropăm prietenii,
să ne rugăm pentru sufletele lor.
Ale tuturor.
Şi să ne apucăm să reconstruim acest oraş.
Să-l facem mai bun decât a fost.
Şi poate că va fi o vreme
în care să nu mai trebuiască să ne luptăm.
Poate.
Hei, te simţi mai bine?
Da.
Ei bine, s-a terminat.
Traducerea şi adaptarea geoguyro.
Corectare ortografie R.O.D.
Salvare în Unicode UTF-8 R.O.D.