EXYUSUBS.COM
INSPIRISANO ISTINITIM DOGAĐAJIMA
Oh berači smokvi
Ostavite najbolju smokvu voljenoj
A onom koji jede a ne bere A onom koji jede a ne bere
Bacite udes na njegovu glavu
Kasnimo. Šeik će biti uznemiren! Pomozi mi da ustanem.
Farha!
- Hajde! - Požuri.
Farha, hajde.
FARHA
U PALESTINI, 1948
"Ako mu ne pomogneš, Alah mu je već pomogao
kada su ga nevjernici istjerali kao jednog od dvojice kada su bili u pećini."
''I reče svom saputniku: 'Ne tuguj...'''
''I reče svom saputniku: 'Ne tuguj. Zaista, Alah je s nama.''
''I Alah je spustio svoj mir na njega...
i podržao ga anđelima koje niste videli i učinio nevernike...''
''I učinio reč...''
''I učinio reč nevernicika...''
''Najnižu.''
''najnižu, dok je Alahova reč najviša.''
''A Alah je uzvišen i moćan i mudar.'' Svemogućem Bogu je rekao istinu.
Danas ću vas pustiti ranije, devojke.
Kao što znate, sutra je Suadina noć kane.
Nadam se da ću uskoro voditi sva vaša venčanja.
Ili bolje da se nadamo da imamo školu u selu, baš kao i dečaci.
Možete sve sada da idete.
- Kako si draga? - Dobro.
Prenesite moje pozdrave starešini. Videću ga kasnije.
Idi, kćeri moja.
- Ne idi daleko od kuće. - Da, majko.
Ne mogu da verujem da si konačno ovde.
Ni ja. Kad bih samo mogla da živim ovde.
Zašto bi neko iz grada želeo da živi ovde?
Šta je ovde u selu? Nekoliko ovaca?
Ovde je drveće, ptice...
I ti.
Slušaj...
Da se nisi usudila da dođeš da živiš ovde. Šta ako uspe i ja odem da živim u gradu?
Ubila bih te. Zaista bih!
Zamisli da idem u školu u gradu?
Imala bih školsku torbu i sveske i olovke.
Išle bi zajedno u školu kolima.
Kad si spomenula školu ima li novosti od tvog oca?
Još uvek ne znam... Nadam se da ću danas saznati.
- Zar to nisu Englezi? - Izgleda tako.
Idite! Hvala bogu da ste otišili!
- Kako se to kaže na engleskom? - Ne znam... Možda ''zbogom''?
Zbogom. Zbogom!
Pogledajte nered koji ste napravili! Čak i pri odlasku!
- Odlazite odavde! Odlazite! - Napolje!
Čekaj me!
Upucao sam Engleza!
Koje oružje? I kakvi naoružani ljudi?
Govorite kao da imamo pravu vojsku.
Potpuno opremljeni mitraljezima, tenkovima, avionima.
Sve što imamo je nekoliko zarđalog oružja i neispravih metaka.
Neki meci su čak punjeni voskom.
Dobrodošla, Farha. Bože moj! Bože moj!
- Ne bih te prepoznao na ulici. - Kako si, ujače?
Odlično, sad kad te vidim!
Da, Farha je odrasla. Sada je vreme da je vidimo kao mladu.
Hajde... Ona je još mlada.
Oče, upis u školu će biti zatvoren do kraja sledeće nedelje.
Draga moja, već smo razgovarali o tome. Sada nije vreme. Posluži svom ujaku čaj.
Mnogo ti hvala.
Hvala. Spusti ga na sto. Piću ga kasnije.
Hvala na gostoprimstvu, Abu Farha.
- Sameha! Gde si? - Dolazim.
Požurite, da možete da odete pre nego što padne mrak
Hajde sestro, brže.
Odlazite pre nego što dobijete pristojno gostoprimstvo.
Sigurno ne. Bio si više nego velikodušan.
Znaš koliko volim da pričam sa tobom.
Ali znaš situaciju.
Majka nam je bolesna i putevi sada nisu bezbedni.
Bolje je stići tamo pre zalaska sunca.
Nadam se da će se tvoja majka uskoro osećati bolje.
I pokušajte da nas posećujete češće, a ne jednom u dva meseca!
Božija volja. Slušaj. Polako sa devojkom.
Šta ako želi da se obrazuje?
Šta bi moglo da se desi? Obrazovanje mladih je kao graviranje u kamen.
Pa... Ne želimo da idemo protiv struje.
Dozvolite mi da joj nađem muža koji može da brine o njoj u ovim okolnostima.
Osim toga, ti je jedini koji je ohrabruješ. Ona je već jako tvrdoglava.
Slušaj, novine koje sam ti nabavio imaju obrazac za upis za u školu u gradu.
- Ne... - Slušaj!
Razmisli o tom, ali nemoj dugo. Nije ostalo mnogo vremena.
Ja ću se brinuti o njoj kad dođe u grad.
Farha može da se brine o sebi. Ne čekaj više, reci da.
- Zdravo, sestro. - Spreman sam da idem.
Vi ste porodica i vaša reč je od velike vrednosti. Znaš koliko si nam drag.
- Ja ću razmisliti o tome. - Dobro.
Gde je Farha? Želimo da se pozdravimo!
Gde si, Farha? Dođi ovamo, draga.
Neću dugo biti odsutan.
Čuvaj svog oca. Nadajmo se da će sve ispasti dobro.
U redu... Moramo da idemo sada. Seti se o čemu smo razgovarali. Zbogom.
Zbogom
Neću dugo.
- Sledeći put treba da igramo bekgamon. - Znači hoćeš da izgubiš?
- Čuvaj se. Vidimo se uskoro. - Bog s tobom!
- Hvala vam. - Čuvajte se na putu.
- Vi ste uvek dobrodošli ovde. - To što ste sa nama umiruje nas.
Treba mi tvoj savet o jednom pitanju.
Farha je pametna i ona bi da se obrazuje.
Razmišljam da je pošaljem u grad. Tako da može da uči.
Ne želim da je razočaram.
Ti si je obrazovao. Poznaješ je dobro kao i ja.
Razgovarali smo o tome, starešino.
Ona treba da ostane uz vas u ovim uznemirujućim okolnostima.
- Situacija nije bezbedna. - Razumem.
A o kakvom obrazovanju pričaš?
Ona je već naučila Kuran. Šta drugo ima da se uči?
Geografija, istorija, matematika, engleski!
Farha!
Na koga je ovako tvrdoglava?
- Ko je to? - Otvori vrata. Ja sam, Naser.
- Da? - Kako si, Farha?
Dobro.
Evo. To je hrana koju priprema moja majka dok ti se maćeha ne vrati.
- Hvala. - Čekaj, čekaj...
- Znači, ti uopšte ne znaš da kuvaš? - Ne, ne znam!
Ne mogu da vidim!
Ne mogu da vidim...!
- Da li si se zabavljala? - Da.
- Zar to nije Naser? - Jeste... Idemo.
O čemu si pričao sa mojim ujakom i njegovim sinom?
Oče.
Oče!
- Abu Fahed! - Zdravo, starešino.
- Kako si? - Dobro, hvala.
O čemu si pričao sa mojim ujakom i njegovim sinom?
Misliš na svog budućeg muža?
Idi napred.
Šta nije u redu sa tvojim rođakom Naserom?
A zašto se ne udaš? Sve seljanke se udaju.
Ne želim da se udam.
Šta? šta to govoriš? Stani gde si sada!
Sram te bilo. Ovako ona govori svom ocu!
Njen otac, koji ju je othranio i doneo joj prijavu za upis...
da bi mogla da uči u gradu.
Stvarno, oče?
Da li je to stvarno?
Hej...?
Ah malo ha - Farha ide u školu u grad!
-Ah malo ha - Farida leti na mesec. -Ne pravi scenu!
Siđi dole!
Ah malo ha, a starešina je najbolji otac u celom selu.
Ova devojka će mi doći glave!
- Izvoli. - Hvala.
Skoro svi Palestinci
u centru i na jugu su sada raseljeni.
I traže utočište na drugom mestu.
I otkako je mojoj porodici povereno ovo selo,
sve do čega nam je stalo je da sačuvamo zemlju i živote ljudi.
Dakle, ovo je vaša konačna odluka, starešino?
Rekao sam sve što imam da kažem.
Dočekali smo vas u našem domu i poštujemo vas kao naše cenjene goste.
Hajdete, ljudi. Nemamo više vremena za gubljenje!
Abu Nimer! Slušaj me.
Obećano mi je da će arapske zemlje
poslati i trupe i municiju.
Bolje je da sačekamo. Kada oni stignu,
povešću lično tu vojsku.
- I ja ću se prvi boriti. - Ovo nije primirje. Oni kupuju vreme.
Na kraju će se vaša zemlja pretvoriti u pepeo.
Nisam očekivao da ćeš nas izneveriti. Zbogom!
Nadam se da vašim trupama neće trebati predugo, Abu Farha!
PRIJAVA ZA UPIS U ŠKOLU: FARHA, ŠKOLSKA 1948/1949
Oče?
Farha, zašto si ustala tako rano?
Šta radiš, oče?
Popunjavam praznine između kamenja.
A blato drži kamenje zajedno.
Zar ne želiš da se vratiš na spavanje?
Zaboravila sam da ti kažem, moj otac je rekao da.
- Stvarno? Sigurno? - Da.
Ne mogu da verujem!
- Nešto nije u redu? - Ne, nije ništa.
Ne izgledaš srećna.
Naravno da sam srećan.
Ali ja sam zabrinuta za mog oca.
Biće mi teško da ga ostavim.
Samo to.
Ali on neće biti sam.
- Znam zašto si uznemirena. - Zašto?
- Izgubila si mladoženju! - Hej!
Dosta! Ne, ne. Prestani! Ćutaću.
- Ne brini. On će te čekati. - Farida!
Dobro, dobro. Dosta, prestaću!
Znaš šta sam odlučila?
Kada završim učenje u gradu, želim da postanem učiteljica.
Onda otvaram školu ovde u selu, i to samo za devojčice.
Kada porastem, želim da postanem...
Smiluj se na svoje žene i decu i spasi ih od ovog krvoprolića.
Beži iz ovog sela dok još možeš.
Oh bože! Oh bože!
Odlazite! Odlazite odavde!
Bežite! Bežite!
Izađite severnim putem dok je još otvoren.
Da li si povređena?
Gde si bila? Idemo!
Farida! Farida, da li si dobro?
Moramo da požurimo! Hajde!
- Uđi u automobil! - Gde je moj otac?
- Da li ste videli mog oca? - Mi ćemo ga potražiti. Ulazi, Farha!
Uđi unutra! Gde ideš?
Hej! Šta radiš?
Masude!
Masude! Molim te, brini o njoj.
-Ulazi u automobil. -Čula si svog oca.
Ne, oče.
Kćeri moja, ulazi smesta u automobil.
Da li si dobro, Farha?
Odakle oni dolaze?
Opkolili su selo sa svih strana. Otvoren je još samo severni izlaz.
Idi na sever, u Khalet Al Tavel. Ja ću biti iza tebe.
Ja ne idem bez tebe.
Osiguraću porodicu, otići ću kod ostalih
seoskih glava i vratiću se po tebe.
Kamel!
- Pazi. Pazi! - Smiri se.
- Zaustavi auto, ujače. - Nema vremena
- Pusti me napolje! - Ostani ovde!
- Farha, prestani! - Moram da ostanem sa ocem!
- O Bože! - Uzmi žene!
Farha!
- Farha! Farha! - Šta radiš? Uđi unutra!
Farha!
Zašto si se vratila?
- Oče? - Farha!
- Šta je ovo, oče? - Selo je palo.
Gde da idemo?
Šta da radimo?
Šta radiš?
Idemo li kod Faride?
Farida... Rekao sam ti da ideš sa Masudom, ali nisi poslušala!
Idemo li u grad?
Gde da idemo?
Zašto me nisi poslušala?
- Pođi sa mnom. - Gde mi to idemo?
Nema vremena za hranu. Moramo da idemo!
- Trebalo bi da ih pratimo. - Uđi i čekaj me.
- Ne. - Vratiću se po tebe.
- Da li razumeš? - Ja ću ostati sa tobom.
- Vratiću se. - Želim da ostanem sa tobom, oče.
To nije moguće.
Neću da ponavljam. Uradi kako ti kažem.
Hajde. Uđi unutra!
Ne, neću!
Ne boj se. Vratiću se po tebe. Nema vremena za ovo!
- Slušaj... - Oče...?
- Ovo je najsigurnije mesto. - Onda ostani sa mnom!
Ne mogu! Moram da budem sa narodom. Vojnici su upali u naše selo.
Molim te, razumi.
- Ne, oče! - Smiri se.
Sačekaj me ovde. Vratiću se po tebe.
Ne boj se. Neću dugo.
Drži ovo kod sebe.
Da li me čuješ?
- Oče! - Neću te ostaviti.
Ostani sa mnom!
Farha...
Vratiću se.
Ostani unutra.
Ne plaši se.
Oče...?
Oče?
MOJOJ NAJDRAŽOJ PRIJATELJICI FARHI OD FARIDE
Oče...?
Izađi napolje odmah!
Uzmi dečaka i kreni brzo!
PRIJAVA ZA UPIS U ŠKOLU: FARHA, ŠKOLSKA 1948/1949
Ah malo ha - Farha ide u školu u grad!
Ah malo ha - Farida leti na mesec.
Ah malo ha...
Hajde.
Ovde ima jedno mesto. Hajde.
- Tiho. Uzdrži se malo... - Ne mogu!
Sedi dole ovamo.
Uzmi svoju sestru i daj joj vode.
Uskoro će biti gotovo.
Guraj! Guraj! Hajde...
Budi tihas!
Vidim glavu. Biće dobro.
Guraj još malo!
Dečak... Muhamed!
Čestitam, Abu Muhamede.
Daj mi kamen.
Bog je velik.
Ja sam svedok
da nema božanstva osim boga.
Ja sam svedok da je Muhamed božiji poslanik.
Evo, uzmi svog brata.
Abu Muhamed!
Ja sam ovde!
Ko si ti?
Šta radiš ovde?
Otac me je napustio i više se nije vratio. Brinem se za njega.
Pustite me napolje odavde! Vrata su tamo.
U redu. Dobro.
Skloni se od vrata!
Tiišina!
Napustite svoje kuće! U suprotnom, bićete ubijeni!
Abu Muhamede, gde si?
Ne pravi buku. Sakrij devojke!
Napustite svoje kuće sa svojim ženama i decom!
Idi i sakrij se na krov...
Izlađite, ili ćete biti ubijeni.
Izađite napolje.
Ili ćete biti ubijeni u kućama.
Ne mrdaj! Tebi govorim.
Dođi ovamo!
Ruke u vis.
- Šta je ovo? - To su moji dokumenti.
- Čisto. - Okreni se!
Okreni se!
Da li ga poznaješ?
Ne. On je iz drugog sela. On nije borac!
Ućuti! Gospodine, upravo je izašao odavde.
Nema ničega u ovoj kući. Ne možete naći oružje.
- U redu. Pretražite kuću! - Da.
Ti. Hodaj.
- Ovde nema ničega. - Nastavi da hodaš!
- Ovde nema ničega. - Hajde!
Ja sam samo prolazio.
Kažem, ja sam samo prolazio!
Tamo nema ničega.
Hteo sam samo da popijem malo vode.
Hodaj! Hajde!
Ovde nema nikoga. Ne znam čija je ovo kuća!
Stani tamo. Drži ruke gore.
Kako se zoveš?
Saleh. Nisam iz ovog sela.
Ja sam iz Asere.
Prolazio sam i hteo sam da popijem malo vode.
Šta je ovo?
Šta je ovo?! Gde kriješ oružje?
Ne znam.
On nije odavde. Rekao sam vam. On je seljak, a ne borac.
Ova kuća nije njegova,
i ne možete naći nikakvo oružje!
U redu, proveriću.
Vratio si se po oružje. Znaš gde je ono.
- Pretražite kuću! - Da gospodine.
Čisto, gospodine.
- Čisto. - Ovde nema ništa.
Sačekaj. Sačekaj... Vidi šta sam našao!
- Pusti je! - Ne mrdaj se!
- Ovo se ne tiče žena! - Prestani!
- Pretraži je. - Da gospodine.
Trudna si?
- Uvek je isto skrovište. - Ućuti!
Ključ!
Čuvaš ga kao suvenir.
- Ostavi je na miru, idiote. - Tišina!
- Dečak ili devojčica? - Devojčica.
- Dečak. - Sigurno izgleda kao dečak.
Šta kažete? Dečak ili devojčica?
- I ja kažem da je dečak. - Šta on govori?
- Prestani. - Idiote!
- Čekaj, čekaj. Ona je samo žena! - Ne brini, Mujesire.
Ona je samo žena.
- Pustite ih! - Kreni.
Oni su samo deca!
Majko...
Ne brini. Ne brini...
Ubijte mene. Ja sam ovde muškarac. Ubijte mene!
Dakle, nisi sakrio oružje. Ali si sakrio nešto drugo.
Saleh!
Pusti ih!
- Vodite ih do zida! - Krenite. Hajde!
Zašto kriješ svoje lice?
Ne možeš da se sakriješ iza maske. Izdajice!
Kreći se. Kreći se!
Šta radiš?
Obećao si mi. Ne žene, ne decu!
Tražio si od mene oružje.
- Šta radiš? - U redu.
- Pripremi se! - Da...
- Nišani! - Molim te, obećao si mi. Molim te...
Ne radi to! Oni su samo deca. Oni nisu borci.
Molim te!
- Pali! - Obećao si mi. Ne!
- Ne, ne... - Šta radiš tamo?
- Dođi i pomozi mi. - Dolazim...
Požuri požuri...
Idi donesi vodu! Umesto da ne radiš ništa.
On je zaista težak. Treba nam pomoć, molim.
Farha!
Ne, ne. Ostavili smo bebu za tebe.
Dečak. Bio sam u pravu, pobedio sam.
Dokrajči ga i dođi.
I ne troši metak na to!
Nemoj da kasniš!
Mala beba Muhamede Spavaj u svom krevetu
Ptičica će doći ujutru I probudiće te rano
Ovde sam blizu tebe Spavaj mirno
Sva deca u komšiluku spavaju odavno.
MOJOJ NAJDRAŽOJ PRIJATELJICI FARHI OD FARIDE
Farha nikada nije pronašla svog oca, njegova sudbina u dijaspori ostaje nepoznata,
ali veruje se da je poginuo u događajima Al-Nakbe.
u 1948. godini.
Farha (čije je ime Radieh u originalnim događajima) stigla je u Siriju,
gde je podelila svoju priču, održavajući je u životu za generacije koje dolaze.
EXYUSUBS.COM