Det er en robåt her!
Bøy deg ned her.
Vi må gå ned. De er der fremdeles.
Greit.
Hold deg fast. Her.
Kom igjen.
Kom.
Vi må til politistasjonen så fort som mulig.
Hei.
- Dette er vennen min Trepa. - Dette er Ani.
Sett deg.
- Jeg lager litt te til deg, ok? - Jeg vil til mamma.
Jeg skal ta deg med til mamma. Men først skal vi ta noe å drikke.
Hvorfor stjal du bilen min?
Beklager. Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg kunne ikke si noe. Det ville ha vært farlig for alle.
Vi har en muldvarp på stasjonen som lekker informasjon.
- Hvorfor stoler du ikke på meg? - Du hadde rapportert det!
Jeg skal redde deg fra all denne dritten.
Ingen vet at du krasjet bilen din i fylla.
Jeg orker ikke galskapen din.
Hvorfor hentet du jenta uten forsterkninger? Hvorfor?
- Vet du hvem sin datter hun er? - Jeg lytter.
Wiktor Molskis.
Så nå må jeg høre på henne. Du er enten med meg eller ikke.
Dette er for din og din mors sikkerhet. Ok?
Sulten? Ikke?
Pizza? Jordbærmilkshake?
Greit. Si ifra om du blir sulten.
Skal vi begynne?
Det er 28. januar 2023. Vi er på politistasjonen i Szczecin.
Klokken er 08.12.
Si hva du heter, hvor du er fra og hvor gammel du er.
Jeg heter Ani. Jeg er fra Belarus.
Mamma og jeg bodde i Minsk. Jeg er 12 år.
Hvordan endte du opp i Polen?
Mamma og jeg måtte flykte fra politiet.
Mamma sa at vi skulle dra til pappa.
- Hvordan kan du snakke så godt polsk? - Faren min er polsk.
Derfor har jeg tatt timer i polsk.
Hva heter faren din, og når så du ham sist?
Wiktor Molski. Det er lenge siden sist.
Jeg var nok to år. Jeg husker ikke.
Mamma jobber for ham.
Og hva gjør moren din?
Hun finner folk som kan vaske og sender dem til Sverige.
Jeg vet at dette er vanskelig.
Dere ble nødt til å flykte i en konteiner.
Hvordan kom du deg ut av konteineren? Hvem slapp deg ut?
Jeg var veldig syk. Det var en lang tur.
Mamma ropte på hjelp.
Til slutt kom en ung fyr og åpnet konteineren.
Se på dette bildet. Var det ham?
Ja.
Vitnet gjenkjente Oliwier Galewski.
Hva skjedde så, Ani?
Mamma ba ham om å hjelpe oss.
Men han sa bare ja til å ta med seg meg.
Han bar meg til en bil. Der var Paweł.
Er dette Paweł?
Vitnet gjenkjente Paweł Lański.
Paweł kjørte meg derfra.
- Til huset der jeg fant deg? - Nei.
Først dro vi til et annet sted. Der møtte Paweł en onkel.
Han skrek til Paweł og dyttet ham.
- Zawieja, kan vi ta en prat? - Sett på pause et øyeblikk.
Jeg er straks tilbake.
Hva faen gjorde Moskis datter i transporten?
Jeg vet ikke.
Hvor fant du henne?
Paweł Lański hadde henne i et hus utenfor byen.
Det var der jeg fant henne. Jenta sa nettopp-
at Paweł hjalp Oliwier med å hente henne.
De satte henne i en bil og kjørte til en hangar,-
der hun så Paweł krangle med en tredje person.
- Kan hun identifisere personen? - Jeg har en anelse.
Kom tilbake med noe konkret.
- Er pizzaen god? - Ja.
Ani, kan vi fortsette å snakke nå?
Du sa at Paweł tok deg med til bilen sin,-
men at dere ikke dro til huset, men et annet sted.
- Og Paweł kranglet med noen. - Ja.
Kan du beskrive stedet?
Det var mange seilbåter og en stor hangar.
- Små båter og en stor hangar? - Ja.
Kan du se på disse bildene? I fred og ro. Kanskje du husker noe.
Ja, det var det stedet. Der sto bilen vår parkert.
Skal jeg vise deg filmen Galewski sendte?
Greit.
Kan du se på denne?
Ja, det var den krangelen og den mannen som dyttet Paweł.
Jeg er sikker. Bilen sto veldig nær.
Hvis hun snakker sant, løy Galewski til oss-
og sendte bilder fra en annen dag.
Ok. Jeg sjekker metadataene til filen.
Takk, Ani. Du har hjulpet oss mye.
- Når får jeg treffe mamma? - Snart. Jeg lover.
- Aneta? - Ja?
Noen må bli hos henne. Hun kan ikke gå ut.
- Må hun tisse, blir du med henne. - Ok.
Jeg vet det.
- Kan du ta av håndjernene? - Ok.
- Kaffe? - Nei takk.
Det er flaks for deg at hun er trygg.
Jeg visste ikke at Oliwier var så viktig for deg.
Jeg kondolerer.
Visste familiene deres om forholdet?
Jeg forstår at dere måtte skjule det.
I fars omgangskrets og i havnen ville det ikke ha blitt godt mottatt.
Visste moren din om det?
Ja.
Jeg vet at faren din ba deg ta på deg skylden.
Og komme med den dumme uttalelsen.
Men moren din har bekreftet-
at han og Molski organiserte menneskesmuglingen.
Så hvis du vitner mot faren din,-
kan du bli fri fra ham en gang for alle. Skjønner du?
Kvelden da Oliwier døde...
...ringte pappa og sa at vi hadde en ny leveranse.
Oliwier hadde kranførerbevis, så...
Han var den jeg stolte mest på.
Paweł, visste du at du deltok i menneskesmugling?
Jeg visste at vi smuglet. Sigaretter, utstyr, biler...
Men Oliwier åpnet konteineren.
Og han så at den inneholdt kvinner. Stemmer det?
Ja. Jeg ble forbannet på ham.
Vi kranglet.
Oliwier ba meg hjelpe den syke jenta.
Ellers ville han ikke fullføre jobben.
Vi bestemte oss for å ta henne med til Galewskis verft.
Jeg skulle vente der til Oliwier var ferdig.
Jeg skal vise deg noe.
Oliwier sa at det ville være tomt og at vi kunne finne en løsning der.
Men da jeg kom inn, så jeg Stanisław Galewski.
- Han var full og kom etter meg. - Hvorfor? Hva sa han?
Jeg vet ikke. Han snøvlet og kalte meg en jævla homse.
Så han visste at dere var kjærester?
Nei, han fikk ikke vite det. Han ville ikke ha taklet det.
- Men den kvelden... - Han må ha fått vite det.
Og derfor gikk han etter meg.
Trepa, vi har sikret huset, og teknikerne er der.
- Bilen din står på parkeringsplassen. - Flott. Takk.
Her er det.
Da jeg viste Ani bildene av Galewskis verft,-
bekreftet hun at det var dit Paweł tok henne.
Så slåsskampen hun så,-
var mellom Paweł og Stanisław Galewski.
- Motiv? - Han var rasende.
Han hadde nettopp fått vite at sønnen var homofil.
Ja, Paweł og Oliwier var et par. Galewski ble rasende.
Bingo!
Videoen fra Stanisław er fra kvelden da Oliwier døde.
- Klokken 22.30. - Ja vel.
Og Galewski forlot verftet etter midnatt.
Hva gjorde han i nesten to timer?
Jeg tror at han dro for å snakke med sønnen, rasende og bitter.
Det gir mening, men det er bare indisier.
Dra til Galewski. Tilstår han, arresterer dere ham.
Da drar vi.
Hvorfor lyver du?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Nå begynner du å gjøre meg sint igjen.
Hvorfor brant du ned hallen? For forsikringens skyld?
Du ville lure meg og skylde alt på familien Lański. Hvorfor?
Det er ikke sånn.
Du skjulte datoen på videoen og leverte inn falske bevis.
Hva skjuler du? Jeg lytter.
Så arrester meg, da. Jeg orker ikke mer.
Natt til 23. januar snakket du med Maria Lańska.
Hun sa at Paweł og Oliwier var kjærester. Ikke sant?
- Ja. - Det kunne du ikke akseptere.
Da Paweł kom til deg, gikk du etter ham.
Så brukte du videoen mot ham.
Du visste at Paweł ikke ville skade Oliwier.
Hvorfor ville du ta ham?
Fordi sønnen min ikke var sånn! Skjønner du?
Visste du at Oliwier skulle jobbe hos Lański den kvelden?
- I havnen? - Jeg hadde drukket en del.
Jeg ville snakke med ham.
Han hørte aldri etter. Han hadde aldri tid.
Han tok meg aldri på alvor. Jeg var ikke noe forbilde for ham.
Jeg ville virkelig gjøre det beste for ham og forklare alt.
Og gjorde du det?
Traff du Oliwier og snakket med ham eller ikke?
Oliwier!
Da jeg gikk ut av båten...
...så jeg ham med en gang.
Greit. Bare fortell meg i fred og ro alt du husker.
Hva faen gjør du?
Nå skal du få. Så du liker gutter nå?
Da jeg kom til stedet, var Oliwier fortsatt i live.
Hvis du ikke hadde forlatt ham der, ville han ha overlevd.
Jeg er Krzysztof Trepa fra Szczecin-politiet.
Herr Galewski, det er min plikt å informere deg om-
at du er arrestert-
mistenkt for uaktsomt drap på Oliwier Galewski.
Du har rett til å tie og til å kontakte en advokat.
Et øyeblikk!
- Hvem er det? - Vaktmesteren.
Jeg skal lese av målerne.
Janek!
Hania, gjem deg.
Hei, lille venn.
Du blir med meg.
- Kan jeg ta på meg skoene? - Greit.
Lille venn, du er fantastisk!
- Skal vi gå til lekeplassen i dag? - La oss gjøre det. Kle på deg.
Og så skal vi på kino. Så går vi og spiser noe.
Vi klarer oss.
Og så drar vi på en fin ferie.
Og i morgen til skolen.
Vi klarer oss, ikke sant? Ta på deg jakken.
- Hallo? - Liker du bildet?
Jeg har datteren din, du har min.
Om en time får du vite når og hvor utvekslingen skjer.
- De svarer ikke. - Vi er på vei. Ikke vær redd.
Mamma...
Vent. Sånn.
Janek?
De tok Hania.
- Skadet de deg? - Nei.
- Slo de deg? - Gjør noe. Jeg slapp dem inn.
Det var ikke meningen. Hva gjør vi nå?
Jeg skal få henne tilbake.
- Hva med Janek? - Han har en hodeskade. Jeg ringer.
- Nei, vent. Ikke ring. - Hania...
Vent. Vi må gjøre det på hans premisser.
Vi har ikke noe valg.
Jeg må få Hania tilbake.
Vi gjør det på din måte.
- Jeg lapper ham sammen, så drar vi. - Takk.
Stopp.
Mens mannen min satt fengslet,-
drev sønnen min og jeg et lovlig selskap, Lański Transport.
Da mannen min ble løslatt,-
måtte han samarbeide med Wiktor Molski.
Han gjorde hele selskapet tilgjengelig,-
så Molski kunne organisere dop- og menneskesmugling.
Gratulerer med å ha løst saken.
Hvis dere hadde fulgt reglene,-
kunne drapet ha blitt løst før og uten komplikasjoner.
Takket være Maria Lańskas vitnemål-
har statsadvokaten nok til å arrestere Molski.
Takk. Jeg håper at det fungerer.
Unnskyld meg. Sjef, kan jeg få snakke med deg?
Bra jobbet. Gratulerer.
- Vet han at vi har Molskis barn? - Nei, jeg har ikke sagt det.
Vi må ta henne med til moren hennes.
Kanskje jeg kan gjøre det. Hun stoler på meg.
- Ja vel, så dra. - Takk.
- Alt er i orden. Hun sover. - Takk.
Ani?
- Vi må dra. - Til mamma?
Jeg forteller alt på veien. Tar du på deg skoene?
Sett deg inn.
Her er kartnålen. 40 minutter.
Ani, hør etter, nå.
Vi skal ikke til moren din. Vi skal treffe faren din.
Hvorfor det?
Fordi faren din så gjerne ville treffe deg.
- Men jeg vil til mamma! - Ani, gjør som Kasia sier.
Alt kommer til å gå bra.
Du sa jo selv at pappa vil hjelpe dere.
Så først får du treffe pappa, og så kommer mamma til dere.
Greit.
- Hvorfor er jeg her ennå? - Sett deg, så får du vite det.
Vær så god og sitt. Kom igjen.
Sønnen din har endret forklaring.
Nå sier han at avtalen med Molski var din idé-
og at du organiserte menneskesmuglingen.
Pisspreik.
Han tilsto at han lastet en konteiner med kvinner på en båt-
og gjemte den for politiet på dine ordre.
Han blir løslatt mot kausjon og vitner for påtalemyndighetene.
- Har dere gått fra vettet? - Vi har også bevis.
Med detaljer om alle møtene dine med Molski. Dato, tid og sted-
og transkripsjoner av samtalene dine.
Fra hvor?
Vi har dokumentene og PC-ene som var gjemt i kjelleren.
Har Maria gitt dere det? Hva får hun ut av det?
Vi lovet henne et liv uten deg. Hun gir oss alt.
Du må tilbringe resten av livet i fengsel.
Andrzej Lański, du anklages for menneskehandel-
og organisering av ulovlig innvandring.
Du vil sitte i varetekt i påvente av rettssaken.
Følg ham ut.
Kom igjen.
Stans! De kan gå herfra selv.
Du er en fantastisk, modig jente.
Tilgi meg, men gå til faren din nå.
Hania!
Det er over. Jeg er her.
- Ro deg ned. - Sjef, de er her.
Zawieja!
Ser du hvor lett det er å knekke deg? Du er for godhjertet.
Ikke følg etter meg! Da ender du opp som Radwan og mannen din.
Jeg hadde ikke noe valg.
Hva faen har du gjort?
Er du fornøyd med deg selv?
Dere blir aldri kvitt meg. Aldri!
Har du noe å si til ditt forsvar?
Han hadde datteren min.
Så det er så ille som jeg trodde.
Dere vil bli etterforsket av disiplinærutvalget.
Ja.
- Beklager, Zawieja, men... - Jeg gjør det lett for dere.
Jeg vil hjelpe henne ut derfra.
Du må støtte asylsøknaden hennes.
Hva? Kasia... Hvorfor det?
Hun vil lete etter datteren sin.
Hun er den siste som kan føre meg til Molski.
Greit, da gjør jeg det.
- Jeg skal hjelpe deg. - Sånn uten videre?
- Skal du ikke klage? - Nei.
- Og si at jeg skal gi slipp på det? - Nei.
- Jeg kjenner deg ikke igjen. - Hva kan jeg gjøre! Ikke noe.
- Har jeg rett eller ikke? - Kutt ut.
Jeg hadde ikke noe valg.
Molski truet meg og datteren min. Jeg ga ham Ani.
Jeg skjønner.
Han er faktisk ingen dårlig far.
Jeg møtte ham for flere år siden, da jeg var prostituert.
Jeg forelsket meg i ham.
Visste du at han drev med menneskehandel?
Ja.
Og Belarus-politiet var på sporet av deg?
Jeg vet at jeg må ta straffen for det jeg har gjort.
Men ikke send meg tilbake til Belarus.
Ikke vær redd. Jeg skal hjelpe deg.
Du må søke asyl.
- Jeg skal støtte deg. - Takk.
Gi meg den. Takk. Vent.
Greit, matros. Hopp om bord. Hoppla!
- Blir du med? - Nei, det er et jentecruise.
- En annen gang. - Ja vel.
Gi meg fem!
Greit.
- Er du her når jeg kommer tilbake? - Det spørs på hvilke planer du har.
To, tre dager. Kanskje lenger.
Ring, da. Så kommer jeg.
- Gir du meg tampen? - Ja.
- Nå drar vi! - Jeg starter.
Forsiktig, Hania.
Hoppla!