Det är en roddbåt här!
Huka dig här.
Vi måste gå ner. De är kvar.
Okej.
Håll i dig. Här.
Kom.
Kom igen.
Kom.
Vi måste till polisstationen så fort som möjligt.
Hej.
Det här är min vän Trepa. - Det här är Ani.
Sätt dig.
- Jag gör lite te åt dig, okej? - Jag vill till mamma.
Jag vet. Jag ska ta dig till mamma. Men först ska vi ta nåt att dricka.
Varför stal du min bil?
Förlåt. Jag hade inget val.
Jag kunde inte säga nåt. Det hade varit farligt för alla.
Vi har en mullvad på stationen som läcker information.
- Varför litar du inte på mig? - Du hade rapporterat det!
Jag räddar dig ur all jävla skit.
Ingen vet att du kraschade din bil på fyllan.
Jag orkar inte med dina galenskaper.
Varför hämtade du flickan utan förstärkning? Varför?
- Vet du vems dotter hon är? - Jag lyssnar.
Wiktor Molskis.
Så nu måste jag höra henne. Antingen är du med mig eller inte.
Det här är för din och din mammas säkerhet. Okej?
Hungrig? Inte?
Pizza? Jordgubbsmilkshake?
Okej. Säg till om du blir hungrig.
Ska vi börja?
Det är den 28 januari 2023. Vi är på polisstationen i Szczecin.
Klockan är 08.12.
Berätta vad du heter, var du kommer ifrån och hur gammal du är.
Jag heter Ani. Jag kommer från Belarus.
Mamma och jag bodde i Minsk. Jag är 12 år.
Hur kommer det sig att du hamnade i Polen?
Mamma och jag blev tvungna att fly från polisen.
Mamma sa att vi skulle åka till pappa.
- Hur kan du prata så bra polska? - Min pappa är polack.
Därför har jag tagit lektioner i polska.
Vad heter din pappa och när såg du honom senast?
Wiktor Molski. Det var längesen.
Jag var nog två år. Jag minns inte.
Mamma jobbar för honom.
Och vad gör din mamma?
Hon hittar folk som kan städa och skickar dem till Sverige.
Jag vet att det är svårt.
Ni blev tvungna att fly med andra kvinnor i en container.
Hur kom du ut ur containern? Vem släppte ut dig?
Jag var väldigt sjuk. Det var en lång resa.
Mamma ropade på hjälp.
Till slut kom en ung kille och öppnade containern.
Titta på den här bilden. Var det han?
Ja.
Vittnet kände igen Oliwier Galewski.
Vad hände sen, Ani?
Mamma bad honom att hjälpa oss.
Men han gick bara med på att ta med sig mig.
Han bar mig till en bil. Där var Paweł.
Är det här Paweł?
Vittnet kände igen Paweł Lański.
Paweł körde mig därifrån.
- Till huset där jag hittade dig? - Nej.
Först åkte vi till ett annat ställe. Där träffade Paweł en farbror.
Han skrek på Paweł och knuffade honom.
- Zawieja, kan vi prata lite? - Pausa ett ögonblick.
Jag kommer strax.
Vad fan gjorde Molskis dotter i transporten?
Jag vet inte.
Var hittade du henne?
Paweł Lański hade henne i ett hus utanför stan.
Det var där jag hittade henne. Flickan sa just-
att Paweł hjälpte Oliwier att hämta henne.
De satte henne i en bil och körde till en hangar-
där hon såg Paweł gräla med en tredje person.
- Kan hon identifiera personen? - Jag har mina aningar.
Kom tillbaka med nåt konkret.
- Är pizzan god? - Ja.
Ani, kan vi fortsätta prata nu?
Du sa att Paweł tog dig till sin bil-
men att ni inte åkte till huset, utan till ett annat ställe.
- Och Paweł grälade med nån. - Ja.
Kan du beskriva platsen?
Det var många segelbåtar och en stor hangar.
- Små båtar och en stor hangar? - Ja.
Kan du titta på de här bilderna? I lugn och ro. Du kanske minns nåt.
Ja, det var det stället. Där stod vår bil parkerad.
Ska jag visa filmen Galewski skickade?
Okej.
Kan du titta på den här?
Ja, det var det bråket och den mannen som puttade Paweł.
Jag är säker. Bilen stod väldigt nära.
Om hon talar sanning, ljög Galewski för oss-
och skickade film från en annan dag.
Okej. Jag kollar filens metadata.
Tack, Ani. Du har hjälpt oss mycket.
- När får jag träffa mamma? - Snart. Jag lovar.
- Aneta? - Ja?
Nån måste stanna hos henne. Hon får inte gå ut.
- Om hon måste kissa, följer du med. - Okej.
Jag vet.
- Kan du ta av handfängslen? - Okej.
- Kaffe? - Nej, tack.
Tur för dig att hon är välbehållen.
Jag visste inte att Oliwier var så viktig för dig.
Jag beklagar verkligen din förlust.
Visste era familjer om förhållandet?
Jag förstår att ni var tvungna att dölja det.
I min fars kretsar och i hamnen skulle det inte tas väl emot.
Visste din mamma om det?
Ja.
Jag vet att din far sa åt dig att ta på dig skulden.
Och göra det där idiotiska uttalandet.
Men din mamma har bekräftat-
att han och Molski har organiserat människosmugglingen.
Så om du vittnade mot din far-
skulle du kunna bli fri från honom en gång för alla. Förstår du?
Kvällen då Oliwier dog...
...ringde pappa och sa att vi hade en ny leverans.
Oliwier hade kranförarbevis, så...
Och han var den jag litade på mest.
Paweł. Visste du att du deltog i människosmuggling?
Jag visste att vi smugglade. Cigaretter, utrustning, bilar...
Men Oliwier öppnade containern.
Och han såg att den innehöll kvinnor. Stämmer det?
Ja. Jag blev förbannad på honom.
Vi bråkade.
Oliwier bad mig att hjälpa den sjuka flickan.
Annars skulle han inte slutföra jobbet.
Vi beslöt oss för att ta henne till Galewskis varv.
Och jag skulle vänta där tills Oliwier var klar.
Jag ska visa dig nånting.
Oliwier sa att det skulle vara tomt och at tvi kunde tänka ut nåt där.
Men när jag kom in såg jag Stanisław Galewski.
- Han var full och gav sig på mig. - Varför? Vad sa han?
Jag vet inte. Han sluddrade och kallade mig jävla bög.
Så han visste att ni var tillsammans?
Nej, han fick inte veta. Han skulle inte ha kunnat hantera det.
- Men den kvällen... - Han måste ha fått veta det.
Och därför gav han sig på mig.
Trepa, vi har säkrat huset och teknikerna är där.
- Din bil står på parkeringen. - Bra. Tack.
Här är det.
När jag visade Ani bilderna av Galewskis varv-
bekräftade hon att det var dit Paweł tog henne.
Så bråket hon såg-
var mellan Paweł och Stanisław Galewski.
- Motiv? - Han var ursinnig.
Han hade just fått veta att hans son var homosexuell.
Ja, Paweł och Oliwier var ett par. Galewski blev vansinnig.
Bingo.
Filmen från Stanisław är från kvällen då Oliwier dog.
- Klockan 22.30. - Okej.
Och Galewski lämnade varvet efter midnatt.
Vad gjorde han i nästan två timmar?
Jag tror att han gick för att prata med sin son, ursinnig och bitter.
Det låter rimligt, men det är bara indicier.
Åk till Galewski. Om han erkänner, anhåll honom.
Då åker vi.
Varför ljuger ni?
Jag vet inte vad ni pratar om.
Nu börjar du göra mig förbannad igen.
Varför brände du ner din hall? För försäkringen?
Du ville lura mig och skylla alltihop på familjen Lański. Varför?
Så är det inte alls.
Du dolde datumet på filmen och lämnade in falska bevis.
Vad är det du döljer? Jag lyssnar.
Men för helvete, grip mig då. Gör vad ni vill. Jag orkar inte mer.
Natten mellan den 22 och 23 januari pratade du med Maria Lańska.
Hon berättade att Paweł och Oliwier var tillsammans. Eller hur?
- Ja. - Det kunde du inte acceptera.
När Paweł kom till dig gav du dig på honom.
Sen använde du filmen emot honom.
Du visste att Paweł inte skulle göra Oliwier illa.
Varför ville du sätta dit honom?
För att min son inte var en sån! Fattar du?
Visste du att Oliwier skulle jobba hos Lański den kvällen?
- I hamnen? - Jag hade druckit en del.
Jag ville tala ut med honom.
Han lyssnade aldrig. Han hade aldrig tid.
Han tog mig aldrig på allvar. Jag var ingen förebild för honom.
Jag ville verkligen göra det bästa för honom och förklara allt.
Och gjorde du det?
Träffade du Oliwier och pratade med honom eller inte?
Oliwier!
När jag klev ur båten...
...såg jag honom direkt.
Okej, berätta bara i lugn och ro allt du minns.
Vad fan gör du?
Nu ska du få se på fan. Så du gillar killar nu?
När jag kom till platsen var Oliwier fortfarande vid liv.
Om du inte hade lämnat honom där, skulle han ha överlevt.
Jag är Krzysztof Trepa från Szczecin-polisen.
Herr Galewski, det är min plikt att informera er om-
att ni är anhållen-
misstänkt för dråp på Oliwier Galewski.
Ni har rätt att tiga samt att kontakta en advokat.
Ett ögonblick!
- Vem är det? - Fastighetsskötaren.
Jag ska läsa av mätarna.
Janek!
Hania, göm dig.
Hej, lillan.
Du följer med mig.
- Får jag ta på mig skorna? - Okej.
Min lilla älskling, du är underbar!
- Ska vi gå till lekplatsen idag? - Det gör vi. Klä på dig.
Och så ska vi gå på bio. Sen går vi och äter nåt.
Vi klarar oss.
Och sen åker vi på en härlig semester.
Och imorgon till skolan.
Vi klarar oss, eller hur? På med jackan nu.
- Hallå? - Gillar du bilden?
Jag har din dotter, du har min.
Om en timme får du veta när och var utbytet sker.
- De svarar inte. - Vi är på väg. Oroa dig inte.
Mamma.
Vänta. Så...
Janek?
De tog Hania.
- Skadade de dig? - Nej.
- Slog de dig? - Gör nåt. Jag släppte in dem.
Det var inte meningen. Vad gör vi nu?
Jag ska ta tillbaka henne.
- Hur är det med Janek? - Han har en huvudskada. Jag ringer.
- Nej, vänta. Ring inte. - Hania...
Vänta. Vi måste göra det på hans villkor.
Vi har inget val.
Jag måste få tillbaka Hania.
Vi gör på ditt sätt.
- Jag plåstrar om honom, så åker vi. - Tack.
Stanna.
Medan min make satt i fängelse-
drev min son och jag ett lagligt företag, Lański Transport.
När min make släpptes fri-
tvingades han samarbeta med Wiktor Molski.
Han gjorde hela företaget tillgängligt-
så att Molski kunde organisera drog- och människosmuggling.
Gratulerar till att ha löst fallet.
Om ni hade följt reglerna-
hade kanske mordet lösts tidigare och utan komplikationer.
Nu är det över. Tack vare Maria Lańskas vittnesmål-
har åklagaren tillräckligt för att anhålla Molski.
Tack. Jag hoppas att det fungerar.
Ursäkta. Chefen, kan vi byta några ord?
Bra jobbat. Gratulerar.
- Vet han att vi har Molskis barn? - Nej, jag har inte sagt det.
Vi måste köra henne till hennes mor.
Jag kanske kan göra det. Hon litar på mig. Jag lovade henne.
- Okej, åk då. - Tack.
- Allt är bra. Hon sover. - Tack.
Ani?
- Vi måste åka. - Till mamma?
Jag berättar allt på vägen. Tar du på dig skorna?
Hoppa in.
Här är kartnålen. 40 minuter.
Ani, lyssna nu.
Vi ska inte åka till din mamma. Vi ska träffa din pappa.
Varför då?
För att... din pappa ville så gärna träffa dig...
- Men jag vill till mamma! - Ani, gör som Kasia säger.
Allt kommer att bli bra.
Du sa ju själv att pappa vill hjälpa er.
Så först får du träffa pappa, och sen kommer mamma till er.
Okej.
- Varför är jag kvar här? - Sätt dig, så får du veta.
Varsågod och sitt. Kom igen.
Din son har ändrat sitt vittnesmål.
Nu säger han att arrangemanget med Molski var din idé-
och att du organiserade människosmugglingen.
Skitsnack.
Han erkände att han lastade en container med kvinnor på en båt-
och gömde den för polisen på dina order.
Han blir fri mot borgen och vittnar på åklagarsidan.
- Är ni helt jävla galna? - Vi har även bevis...
...med detaljer om alla dina möten med Molski: datum, tid och plats-
samt transkriptioner av alla era samtal.
Varifrån?
Vi har dokumenten och datorerna som var gömda i källaren.
Har Maria gett er det? Vad får hon ut av det?
Vi lovade henne ett liv utan dig. Hon ger oss allt.
Du får sitta inne resten av livet.
Andrzej Lański, ni anklagas för människohandel-
och organisering av olaglig immigration.
Ni kommer att sitta häktad i väntan på rättegången.
Eskortera ut honom.
Kom.
Stopp! De kan gå själva härifrån.
Du är en fantastisk, modig flicka.
Förlåt mig, men gå till din pappa nu.
Hania!
Det är över. Jag är här.
- Lugna dig nu. - Chefen, de är här.
Zawieja!
Ser du hur lätt det är att knäcka dig? Du är för godhjärtad.
Följ inte efter! Då slutar du som Radwan och din man!
Jag hade inget annat val.
Vad fan har du gjort?
Är du nöjd med dig själv?
Ni kommer aldrig att slippa mig. Aldrig!
Har du nåt att säga till ditt försvar?
Han hade min dotter.
Så det är så illa som jag trodde.
Ni kommer att utredas av disciplinnämnden.
Ja.
- Jag är ledsen, Zawieja, men... - Jag gör det lätt för er.
Jag vill hjälpa henne därifrån.
Du måste stödja hennes asylansökan.
Va? Kasia... Varför då?
Hon kommer att leta efter sin dotter.
Hon är den sista som kan leda mig till Molski.
Okej, då gör jag det.
- Jag hjälper dig. - Bara så där?
- Ska du inte gnälla? - Nej.
- Och säga att jag ska släppa det? - Nej.
- Jag känner inte igen dig. - Vad kan jag göra? Ingenting.
- Har jag rätt eller inte? - Lägg av.
Jag hade inget val.
Molski hotade mig och min dotter. Jag gav honom Ani.
Jag förstår.
Han är faktiskt ingen dålig pappa.
Jag träffade honom för flera år sen, när jag var prostituerad.
Jag förälskade mig i honom.
Visste du att han sysslade med människohandel?
Ja.
Och den belarusiska polisen var er på spåret?
Jag vet att jag måste ta mitt straff för det jag har gjort.
Men snälla, skicka inte tillbaka mig till Belarus.
Oroa dig inte. Jag ska hjälpa dig.
Du måste söka asyl.
- Jag ska ge mitt stöd. - Tack.
Ge mig den. Tack. Vänta.
Då så, matros. Hoppa i. Hoppla!
- Ska du följa med? - Nej, det är en tjejkryssning.
- En annan gång. - Okej.
High five!
Då så...
- Är du kvar när jag kommer tillbaka? - Det beror på vad du har för planer.
Två, tre dagar. Kanske längre.
Ring då, så kommer jag.
- Ger du mig tampen? - Ja.
- Nu åker vi! - Jag startar.
Försiktigt, Hania.
Hoppla!
Text: Åsa Tålig Iyuno