‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על הוובטון Sweet Home‬ ‫מאת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -‬
‫מה זה היה?‬
‫נראה שהתוכנית שלנו כשלה.‬
‫לא אוכל לתת לך חומר הרדמה.‬ ‫את עלולה למות מההלם.‬
‫גם אם הניתוח יצליח,‬
‫את עלולה למות מזיהום.‬
‫לא אאשים אותך.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫עוף מפה, בן זונה!‬
‫תחיה.‬
‫קחו אחד.‬ ‫אנחנו חייבים להגן על המקום הזה.‬
‫היי! תתעורר!‬
‫מה יקרה לדעתך?‬
‫מעכשיו תורך.‬
‫כי הכול תלוי באלוהים.‬
‫לא.‬
‫זה תלוי בג'י־סו.‬
‫אל תדאג.‬
‫ג'י־סו תתעורר בכל מחיר.‬
‫למה אתה בטוח?‬
‫היא אמרה שבחרה בחוט‬ ‫בטקס יום הולדתה הראשון.‬
‫מכרת את המותק שלי?‬
‫למה חזרת עם הגרוטאה הזו?‬
‫אני מצטערת.‬
‫איך היה? הגעת איתו למהירות גבוהה?‬
‫כן.‬
‫יופי.‬
‫אז גם לו לא יהיו חרטות.‬
‫מצאתי רק אחד.‬
‫אז זה היה שווה את זה.‬
‫יש לך מבקרים רבים.‬
‫היון־סו בסדר?‬
‫אז הוא הראשון שאת שואלת עליו.‬
‫תענה לי. יש לו תסמינים מוזרים?‬
‫מה איתך?‬ ‫-מה?‬
‫מבחינתי היון־סו ואת דומים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫סון־יונג אמרה לי‬
‫שאת בהיריון.‬
‫הייתי צריך לדעת דבר כזה.‬
‫אז מה?‬
‫אתה מתכוון לכלוא אותי?‬
‫אני לא יכול.‬ ‫את עוד לא מפלצת.‬
‫אבל את פצצת זמן.‬
‫לא אגלה לאיש.‬ ‫-תעשה מה שאתה רוצה.‬
‫את זה לא עשיתי מעולם.‬
‫עשיתי רק מה שהייתי צריך.‬
‫עכשיו ספרי לי על המצב בחוץ‬ ‫ואיך הצלחת לחזור לכאן בבטחה.‬
‫ספרי לי כל פרט.‬ ‫-אתה קודם.‬
‫תגיד לי מה קרה כאן ומה מצבו של היון־סו.‬
‫ספר לי כל פרט קטן.‬
‫הכול.‬
‫היית צריכה לצאת כשהתעוררת.‬
‫למה את עדיין כאן?‬
‫התחבאתי ממך.‬
‫- משאף ונטולין -‬
‫איפה השגת את זה?‬
‫לא משנה.‬
‫תשמרי על עצמך. בסדר? ‬
‫חתיכת בור ועם הארץ!‬
‫זו הדרך שלו להודות לך.‬
‫חזרת.‬
‫זו השגרה שלך?‬
‫אין מה לגנוב כאן, אבל אתה חרוץ בכל זאת.‬
‫עכברוש נכנס ויוצא מכאן.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה תפסת בטקס יום ההולדת הראשון שלך?‬
‫מה?‬
‫אתה יודע, מניחים דברים‬ ‫כמו עיפרון, כסף וחוט‬
‫מול תינוק.‬
‫אם הוא מרים עיפרון, הוא יהיה חכם.‬ ‫אם הוא מרים כסף, הוא יהיה עשיר.‬
‫אם הוא בוחר בחוט, יהיו לו חיים ארוכים.‬
‫אתה מכיר את המנהג.‬
‫אני לא זוכר.‬
‫בחייך.‬
‫ברור שאתה לא זוכר.‬
‫ההורים אמורים לספר לך,‬ ‫או שאתה רואה את זה בתמונות.‬
‫כל התמונות שלי נשרפו.‬
‫לא נותר לי דבר.‬
‫גיליתי...‬
‫שאלוהים לא מעמיד אותך במצבים‬ ‫שאינך מסוגל להתמודד איתם.‬
‫אבל אני חושב שאלוהים‬ ‫מעריך בני אדם יתר על המידה.‬
‫הבחור שהזכרת,‬
‫אני מקווה שהוא שרד יותר מ־15 ימים.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה היה התסמין הראשון?‬
‫דימום מהאף? התעלפות?‬
‫מתי זה התחיל?‬
‫מה?‬ ‫-נסה להיזכר.‬
‫אתה בטח זוכר את היום שהפכת למפלצת.‬
‫שמעתי שזה מדבר אליך. זה דיבר אליך?‬
‫כן.‬
‫הצלחת להימלט מזה לגמרי פעם?‬
‫הצלחת, מה? איך?‬
‫ענה לי!‬
‫פשוט רציתי לחיות.‬
‫למה את עושה לי את זה?‬
‫היו אנשים נוספים‬ ‫שניסו להילחם בהפיכה למפלצת.‬
‫הממשל ביצע בהם ניסויים‬
‫כדי למצוא דרך לעצור את האסון הזה.‬
‫והניסוי…‬
‫הצליח?‬
‫אתה אמור לשאול אותי‬
‫מה קרה לנבדקים בניסוי.‬
‫פגשתי חיילים.‬
‫ליתר דיוק, הם תפסו אותי.‬
‫סיפרתי להם עליך.‬
‫אני…‬
‫גם אני רציתי לחיות.‬
‫בסדר.‬
‫נחמד.‬ ‫-מרענן מאוד.‬
‫עוד פעם בבקשה.‬
‫גברת צ'ה.‬
‫חשבתי שאת שזופה, אבל היית רק מלוכלכת.‬
‫תודה.‬
‫אני אומרת שאת נראית טוב עכשיו.‬
‫קיבלתי את אלה בדואר. רוצה מסכת פנים?‬
‫לא, תודה. אני יפה מספיק בלי זה.‬
‫סונג־ואן צריך את זה.‬
‫לא נכון.‬
‫אני חושבת…‬
‫שכדאי שאצא החוצה.‬
‫הופיעו אצלי תסמינים.‬
‫הייתי צריכה לספר לכם קודם.‬
‫אולי לא רציתי להאמין.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא יכולה לסכן את כולכם.‬
‫לפני שיהיה מאוחר מדי, כדאי שאצא…‬ ‫-בכל זאת לא כדאי שתצאי החוצה.‬
‫היא צודקת.‬
‫את עוד אנושית, את תמותי בחוץ.‬ ‫-מה?‬
‫כלומר…‬
‫אי אפשר לתת לה להישאר כאן.‬ ‫-שתוק.‬
‫למה שלא נערוך הצבעה?‬
‫תצביעו לפי רצונכם.‬
‫כי זה…‬
‫כמו שותפות לרצח.‬
‫אני בעד שהיא תישאר בחדר המשחקים.‬
‫אני בעד.‬
‫גם אני.‬
‫אולי היא תחזיק מעמד כמו היון־סו.‬
‫- מעון פינוקיו -‬
‫איך את מרגישה?‬
‫נשים צריכות לחמם את הגוף.‬
‫במיוחד את, יי־קיונג.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫סון־יונג.‬
‫תשמעי…‬
‫אל תקחי את זה קשה,‬
‫או את מה שקרה עם סוק־היון.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫סון־יונג.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫בואי ניפגש שוב, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫גברת אן.‬
‫איך עמדת בזה?‬
‫איך עשית את זה?‬
‫עכשיו אני מבינה מה עבר עליך,‬ ‫אבל אני לא יכולה לעזור לך.‬
‫סליחה שהייתי…‬
‫מבוגרת איומה.‬
‫לא תזיק לי כוסית ביום כזה.‬ ‫-שוב אתה מתחיל.‬
‫זו הסיבה שהעור שלך נראה נורא.‬
‫תשמעו,‬
‫אתם לא חושבים שגברת אן‬ ‫תחזיק מעמד כמו היון־סו?‬
‫אני מקווה מאוד.‬
‫חשבתי שזה רק בגלל בעלה,‬ ‫אבל כל החיים שלה איומים.‬
‫הפרצוף שלך איום.‬
‫ביונג־איל צודק.‬
‫לא תזיק לנו כוסית היום.‬
‫מה זה? זה יין קוריאני?‬
‫הצבע מהמם.‬
‫זה טוב מדי. באמת אפשר לשתות מזה?‬
‫זה בן ארבע שנים לפחות.‬
‫זה עשוי להיות טוב כמו תרופה.‬
‫יו־רי עזבה קודם, אגב.‬
‫שנסיים את זה לפני שיון־היוק יבוא?‬
‫מדברים על החמור.‬
‫רק אל תשכחו את המטלות שלכם.‬
‫בסדר.‬
‫הלוויינים לא עובדים,‬ ‫אז לא אוכל לעקוב אחרי המיקום שלך.‬
‫כשתלחצי על זה, זה ישלח לנו סימן.‬
‫ואם לא אלחץ?‬ ‫-את תלחצי.‬
‫את לא היחידה שהילד הזה יכול להציל.‬
‫הוא עשוי להציל את האנושות.‬
‫מעבר לזה,‬
‫אם תעשי את זה,‬
‫אספר לך על ארוסך, נאם סאנג־וון.‬
‫אני יודעת איפה הוא ואיך הוא נראה.‬
‫זה היה לילה אפל מאוד וחסר ירח.‬
‫שכבתי בין הגופות‬
‫והעמדתי פנים שאני מת,‬
‫אבל התבוננתי בהם היטב.‬
‫החיילים שנותרו מצבא העם נכנסו לבניין,‬
‫ואנשי כוחות הברית שרדפו אחריהם‬
‫ירו מאות יריות על הבניין.‬
‫היי.‬
‫אני יודע‬
‫שראיתי אותם נכנסים לבניין במו עיניי.‬
‫אבל איש לא יצא מהבניין ההוא‬
‫ולא היו גופות בפנים.‬
‫ממש תעלומה.‬
‫הבניין ההוא‬
‫היה כאן.‬
‫אז…‬
‫אין לנו מושג‬
‫מה קבור מתחת למקום הזה.‬
‫זה מה שאני אומר.‬
‫מה?‬ ‫-אלוהים.‬
‫מי אתה?‬
‫אני חושבת שהוא חייל עריק.‬
‫תברחו…‬
‫מהר.‬
‫אוי אלוהים…‬
‫היי.‬
‫אתה לא יודע שאתה אמור להיות עם החבר שלך?‬
‫באתי לכאן כי החבר שלי חולה מאוד.‬
‫את מפחדת?‬ ‫-מה?‬
‫גדלת מאוד.‬
‫תמיד הייתי בגובה הזה.‬
‫נכון.‬
‫את הולכת היטב.‬
‫מה?‬
‫חשבתי שיש לך פציעה ברגל.‬
‫בגלל זה הפסקתי לרקוד בלט.‬
‫היית הקהל האחרון שלי. תראה בזה כבוד.‬
‫הפסקת לתמיד?‬
‫כן.‬
‫למה? היית מעולה.‬
‫תראה מה קרה לעולם.‬
‫אין איש שיצפה בי מופיעה.‬
‫מי זה היה הפעם?‬
‫כך נראית הבעת הפנים שלך כשמישהו מציק לך.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫לא.‬
‫בעצם, כך אתה נראה...‬
‫רוב הזמן.‬
‫כשמישהו מתעסק איתך…‬
‫לפחות תעשה את זה.‬
‫תנסה.‬
‫תשכח מזה. לא משנה.‬
‫אתה חסר כישרון.‬
‫בסדר. תראה.‬
‫תוריד את זו,‬
‫עכשיו את זו ואת זו.‬
‫פשוט תעשה כך.‬
‫מה?‬
‫הרגע הבטחת לי.‬
‫מה הבטחתי?‬
‫זה סוד.‬
‫העיקר שהבטחת לי.‬
‫הבטחה.‬
‫מזל טוב.‬
‫זו האהבה הראשונה שלך.‬
‫אלוהים, איזה דפוק.‬
‫היי, היון־סו!‬
‫תראה. תעשה כך.‬
‫הרגע לימדתי אותך, למה אתה לא מבין?‬
‫אלוהים.‬
‫במה אתה בוהה?‬
‫אתה מעצבן.‬
‫באמת בחרת בסכין?‬
‫בטקס יום ההולדת הראשון שלך?‬
‫התעוררת, ג'י־סו.‬
‫האמת היא שאני בחרתי במשהו אחר.‬
‫סליחה?‬
‫נאחזתי בצווארון של אבא שלי.‬
‫מתאים לך מאוד.‬
‫אני באמת בחרתי בסכין.‬
‫זה היה סכין של עוגת אורז.‬
‫אתה לוחם מלידה.‬
‫למד אותי להשתמש בחרב.‬
‫אלמד אותך כשתחלימי.‬
‫ג'ה־הון, אתה אדם טוב.‬
‫אני רק מנסה לחיות לפי רצון האל.‬
‫כן, בכל אופן,‬
‫הצלת את חיי.‬
‫גם זה היה רצון האל.‬
‫אתה רציני? היי.‬
‫בחיי.‬
‫אני מנסה להודות לך.‬
‫כן.‬
‫תודה גם לך…‬
‫שהתעוררת.‬
‫אהבה ראשונה?‬
‫טירוף. זה טירוף.‬
‫אהבה ראשונה בתחת שלי.‬
‫אדוני.‬
‫יש לך אש? תן לי את המצית שלך.‬
‫את מתעמרת בי או משהו?‬
‫לא.‬
‫זו הדרך שלו להודות לך.‬
‫אז תגידי "בבקשה".‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אהבה ראשונה?‬
‫הוא משוגע.‬
‫בבקשה, קח את המצית שלך.‬
‫הפסקתי לעשן.‬
‫מעניין לכמה זמן.‬
‫- יומן חום -‬
‫היי, אבו־ארבע.‬
‫החייל התעורר והוא מתנהג מוזר מאוד.‬
‫בוא מהר.‬
‫ג'אנג ג'ו־סונג,‬ ‫ספר לי מי אתה ומה המשימה שלך.‬
‫אני לא אמור להיות כאן.‬
‫תתעשת.‬
‫זה עובד?‬
‫האור דולק.‬ ‫-זה עובד?‬
‫היי, האם שומע?‬
‫האם שומע?‬
‫לעזאזל.‬
‫המנוול שומע אותנו, אבל מתעלם מאיתנו שוב.‬
‫צא מהמחבוא שלך.‬
‫צא, צא.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-לא.‬
‫היי, תפסו אותו!‬ ‫-לא.‬
‫אני חייב לברוח.‬ ‫-מנוול!‬
‫תנו לי את הרובה.‬
‫תחזירו לי אותו. אני צריך את הרובה שלי.‬
‫תנו לי את הרובה שלי בבקשה.‬
‫תורידו את שלט ה־SOS מייד.‬
‫אסור לך לזוז עדיין.‬
‫היו לך גזים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כן.‬
‫זה היה שקט וחלש,‬
‫אבל הריח…‬ ‫-לא.‬
‫לא היה כל ריח.‬
‫חתיכת…‬
‫זה טוב.‬
‫אז את יכולה לאכול.‬
‫תתחילי בקצת דייסה.‬
‫זו אנטיביוטיקה שאנשים נתנו לי.‬
‫תודה רבה שעשית את זה.‬
‫יון־יו אמרה שיש לך ניסיון כירורגי‬ ‫ושאפשר לבטוח בך.‬
‫היא אמרה את זה?‬
‫אפילו לא צפיתי בניתוח מעולם.‬
‫עשית עבודה מעולה בכל זאת.‬
‫אז…‬
‫תביאו את יון־יו לכאן בבקשה.‬
‫למה את כאן?‬
‫את אמורה לראות ולשמוע‬ ‫רק דברים טובים למען התינוק.‬
‫זו הסיבה שאני כאן.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי.‬
‫אני רוצה לפגוש את התינוק שלך…‬
‫ולראות אותו מחייך.‬
‫חמישה עשר ימים.‬
‫אם תחזיקי מעמד 15 ימים מאז התסמין הראשון,‬
‫תעברי את הגרוע מכול.‬
‫זה השומר?‬
‫לא רק שניים עלו?‬
‫תמשיך.‬
‫אל תלכי.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫אל תלכי.‬
‫אדוני?‬
‫דג רקוב!‬
‫לא…‬
‫זרוק את זה!‬
‫זרוק את זה.‬
‫זרוק את זה!‬
‫- מבוסס על Sweet Home‬ ‫מאת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -‬
‫תרגום כתוביות: אסף ראביד‬