A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Hyun-su, hogy érzed magad?
Nyertem?
Hyun-suval minden rendben.
Nem erre számítottam.
Ne mozdulj!
Azok nem ölnek meg engem.
Azzal te ne törődj!
- Ha kell, kiderítem, hogy öljelek meg. - Hyun-su! Jól vagy?
Gyere ide, gyorsan!
Gyere!
Le a fegyvert!
Megmentett engem.
Ne feledd, mit tettek!
Hyun-su!
- Megölte a társait. Megbízol benne? - És ti bennem?
Olyan, mint én.
Úgyhogy le a fegyvert!
CARNBY KIM ÉS YOUNGCHAN HWANG SWEET HOME CÍMŰ MŰVE ALAPJÁN
TÍZ
Én tettem.
Én…
öltem meg An asszonyt.
Nem volt választásod.
Tarts ki a végsőkig!
Ő is ezt akarta volna.
Értem, hogy min mész keresztül.
Mihez fogsz kezdeni?
Megkeresem a hozzánk hasonlókat.
Amikor véget ér a vadászat,
a véreb meghal.
Farkasként kéne élnie.
Gyere velem!
A barátod?
Gyere ide! Ne félj!
Hyun-su! Nem láttad Han urat?
Nem.
Eltört a T-rexem lába.
Han úr megígérte, hogy megjavítja.
Te meg tudod javítani?
Nem.
És velünk mi lesz?
Vajon minket meg lehet javítani?
Én azt hittem, hogy igen, mert betegségként gondoltam erre.
Ezért jelentkeztem a kísérletre.
Mindent megtettek, hogy megszabadítsanak tőle.
Lefagyasztottak, felolvasztottak,
fűrészeltek, fúrtak és perzseltek.
Szerinted mi történt végül? Sosem szabadulunk meg tőle.
Miért nem?
Mert nem bennem van a szörny. Én magam vagyok az.
Akkor rájöttem…
hogy ez egy evolúció.
Hogy kiválasztottak!
Az emberiség elbukott.
Nemcsak a kísérletezésben,
hanem a természetes kiválasztódásban is.
Fogadd el!
Az emberek és mi…
nem létezhetünk együtt.
Han úr!
Ide! Gyorsan!
- Hová mész? - Egek!
Su-yeong, ő a barátom!
Segített nekem.
Ne!
- El az útból! - Ne!
- El innen! - Ne!
- Állj! - Ne!
- Nem fog bántani! - Igen, de…
- Nem tudjuk, hogy megváltozik-e. - Lőjék le! Ez egy szörny!
Ne!
Ne lőjék le!
A fenébe!
Ne!
Ne bántsák!
- Ne! - Menjünk!
Azt hiszem, igazad van. Az emberek és szörnyek nem létezhetnek együtt.
Nincs mit tenni.
- Ne sírj! - Álljatok fel!
Hé! Még egy számkivetett sem barátkozhat akárkivel.
Sok barátod van.
Nekem egy sincs.
Mit akar az a rohadék Hyun-sutól?
Nem tudom.
Egyelőre együttműködik, úgyhogy ne provokáljuk!
Egyértelműen pszichopata.
Amúgy meg…
JELENTÉS A KÜLÖNLEGES FERTŐZÖTTEKRŐL
Mi van vele?
Mit akarsz tenni?
Csábító, nem igaz?
Jó ajánlat.
És?
Hyun-suval váltanád meg a túlélésünket?
- Megőrültél? - Sose állítottam ilyet.
Te tényleg elhiszed ezt?
Csak légy a gonosz önmagad!
- Pontosan. - Tessék?
„Biztonságos tábor”? Hülyén hangzik. Nem lehet tudni, ki mikor válik szörnnyé,
akkor hogy ígérhetnek ilyet?
Amikor valaki szinte lehetetlent ígér,
akkor az jó eséllyel hazugság.
Mit akarsz tenni?
Először Hyun-suval beszélek.
- Nem. - Csak beszélni…
Nem érdekel. Sosem volt hasznom a beszélgetéseinkből.
Hyun-su!
Többé nem vagyok senki kutyája.
Itt maradsz?
Valószínűleg.
De nem sokáig.
Hamarosan lelépek.
Hol voltál azelőtt?
Tudsz a kutatóbázisról?
Nem akarsz hallani róla.
- Nem jelentetek engem? - Szkeptikus vagyok.
Az okos dolog.
Bocsánatkérésem jeléül elárulok valamit.
- Tudjátok, mi az az Első óra hadművelet? - Mi az?
A hadsereg végső megoldása a helyzetre.
Katonáktól hallottam.
„Ha nem látjuk a különbséget emberek és szörnyek közt,
és ha nem tudjuk megjósolni, mikor milyen szörny lesz belőlük,
akkor a lehető legtöbb helyszínt megtisztítjuk,
amíg a katonaság még képes ellátni a feladatát.”
Ez nem lehet igaz.
A hadsereg nem megmenteni akar. Mindent el fognak pusztítani.
Mindenki csak magára számíthat.
Már csak így lehet túlélni.
Beszélnünk kell.
- Rendben. - Nos…
Így ni.
Hé, aranyfogú! Ha kilépsz a körből, meghalsz.
Itt helyben kinyírnálak, de visszafogom magam.
- Ugyan, nem vagy elég tökös hozzá. - Micsoda?
Már együtt vagyunk egy ideje, de még most se ismersz.
- A tettek embere vagyok. - Csak a szád jár.
- Ne már, asszony! - Mindegy.
Látta Bomot?
Bomot?
Nem, én nem öltem meg senkit. Csak futár voltam.
Csak csalásokat követtem el. Én voltam az agy.
- Soha nem öltem meg senkit. - Dobjuk ki! Majd ott kint megeszi valami.
- Merre vagy, Bom? - Ui-myeong!
Mesélj nekik rólam!
Ui-myeong, várj!
- Ez mi volt? - Régen jóban voltunk.
- A lábad! - Oké, visszateszem.
Szóval a katonák idejönnek, ha megnyomja ezt.
Ez nem igazságos. Én mindent elmondtam, de maga nem.
- Mert nem bíztam magában. - Már bízik bennem?
- Jobban, mint a seregben és benne. - És ennek örüljek?
Mit gondol?
Én csak hallomásból tudom.
Maga látta, a maga véleménye számít.
Mondtam,
hogy nem tudom…
képes leszek-e nélküled megmenteni a gyerekeket.
Pedig…
nagyon akartam.
Úgy akartam!
Félek.
Mi lesz…
ha valami gonosszá válok?
Ettől félek.
Szegények!
A haláluk után se szabadulnak innen.
Nem halhatok meg itt.
Mit művel?
- Ások. - Azt én is látom.
Uram, megerőlteti magát.
Ugyan, semmiség.
Addig keresi az alagutat, míg végül ás egyet.
Az jó lenne.
Uram, ön beteg.
Ha így folytatja…
Meghalok?
Igen. Az se lenne baj.
Csak szórj rám egy kis homokot!
Félre!
Mi a baj?
- Szökni próbáltak. - Nem számít.
- Ha elárulnak, ránk találnak a katonák. - Addigra már rég máshol leszünk.
Elmegyek veled.
Miért próbál meg kimenni?
Hadd menjenek!
Úgyis meg fognak halni.
- Mi a… - Futás!
Ne nézzen vissza!
Rendben.
Még egy kicsit!
Gyorsan! Segítsetek neki!
Fenébe!
Byeong-il!
A hozzám hasonlók akkor halnak meg, amikor olyat tesznek, amit nem szoktak.
Megmondtam.
A tettek embere vagyok.
Már tudjátok.
Mit tegyünk?
Te jó ég!
Byeong-il!
Térj magadhoz!
Byeong-il, ébredj!
Byeong-il!
Tudhattam volna. Azt a nőt is alig bírtad kinyírni.
Mondjak valami vicceset? Igazából senkit sem öltél meg.
Mert az a nő valójában én voltam.
Senki nem mehet el.
ZÖLD OTTHON LAKÓPARK
- Engedj! - Mit művelsz?
- Az egy szörny. - Még Hyun-su az.
Még Hyun-su az.
Semmi baj, Hyun-su.
Semmi baj.
Nem a te hibád.
Semmi baj, Hyun-su.
Minden rendben.
Semmi baj.
Hyun-su!
Nem a te hibád.
Megöltem egy embert.
Nem.
Amit megölt…
az nem ember volt.
Úgy félek, hogy ez lesz…
az utolsó emlékem.
Felejtse el!
Ne gondoljon rá!
Maga se gondoljon rá!
Rendben.
Meghalok?
Azzal sincs gondom.
Csak szórjatok rám homokot!
Szórjatok rám homokot…
Ki ez az ember?
Miért sírok?
A szívem…
megszakad.
Hogy van Hyun-su?
- Nem emlékszik a történtekre. - Vajon mire emlékszik?
Nem tudom.
Ha nem emlékszik rá,
akkor bár elfelejtené a rossz emlékeket is!
AUG. 25., ÖNGYILKOSSÁG
Így csináld!
Már sokkal jobb.
Micsoda?
Élj túl!
Magadért.
Épp most ígérted meg.
És értünk, többiekért.
Yeong-su! Mondtam, hogy ne mászkálj egyedül.
- Téged kerestelek! - Hagyjál! Utállak!
Miért? Miért utálsz?
Lehet, hogy apa volt az.
Azért jött hozzám, mert hiányoztam neki.
De te szörnynek nevezted. Azt mondtad a többieknek, hogy öljék meg.
Mert az nem apa volt.
Apa meghalt.
Eltelhet tíz vagy száz éjszaka,
sose látjuk többé.
Nem! Hülye vagy!
Te is hülye vagy!
Én nem vagyok hülye!
Csúnyán beszélsz a nővéreddel, úgyhogy szuper hülye vagy.
Ha így sírsz,
nem lehetsz titkos ügynök.
A Mikulás sem fog ajándékot hozni.
Ajándék?
Ez meg mi?
KÉT NAPPAL EZELŐTT
- Dolgoztatnál egy vénembert? - Tedd meg értem!
Muszáj elmenned?
Du-sik nekem adta.
Ajándék nektek.
Ta-dam!
Ez egy medál.
Az kap jutalmul ilyet, aki ügyesen vigyázott másra.
KIM YEONG-SU
Tessék.
Medállal tüntettek ki titeket, úgyhogy ne veszekedjetek!
Vigyázzatok egymásra, rendben?
Nagyapa, kelj fel!
APA, ANYA, KAPO
Nagyapa!
Nagyapa?
Elnézést.
Nagyapa nem ébred fel.
Uram!
Játsszunk, nagyapa!
Köszönöm.
Byeong-il.
Ez meg mi?
Csak megtalálta An úr.
Már békében nyugodhat.
Esik a hó.
Körbe vannak véve!
Azonnal adják ki a fertőzöttet!
A túlélőket biztonságos táborba szállítjuk!
Teljesen körbevettük magukat!
Azonnal adják ki a fertőzöttet!
A túlélőket biztonságos táborba szállítjuk!
Mész valahová?
Hyun-su, hideg a kezed.
Fázol?
Ki kell mennem.
Együtt nem fogunk fázni.
Maradj itt!
Maradj velünk!
Fenébe!
A francba! Miért van eltorlaszolva?
A rohadt életbe!
Francba!
Majdnem felrobbant.
Fegyverük lehet, uram.
Mi folyik itt?
Siessünk!
Hová mész?
Hyun-su.
Eltűnt.
Utánamegyek.
Visszajövök.
Ne aggódj!
Nem esik bajom.
Megígéred?
Igen.
Ezt vissza kellett volna adnom.
Még nem késő.
Valami mozog az épületben.
Gyere gyorsan!
Eun-hyeok még nincs itt.
És Hyun-su se.
Megígérte, hogy visszajön.
Amikor valaki szinte lehetetlent ígér,
akkor az jó eséllyel hazugság.
Visszajövök.
Ne aggódj!
Nem esik bajom.
Ne! Eun-hyeok!
Eun-hyeok!
Ne! Eresszetek el!
Ne! Eun-hyeok!
Eun-hyeok! Ne!
Megígérted, hogy visszajössz!
Eun-hyeok!
Nem fáj?
Nem tudom, hol fáj, úgyhogy ezt itt hagyom.
Felfogtuk.
„Miattatok sérültem meg. És kibaszottul fáj!”
Ne haragudj! Megnehezítettük a dolgod.
Hogy tudtad ezt elviselni?
Köszönjük, hogy megmentett minket.
Nem a te hibád.
Élj!
Ezúttal te választasz.
Sweet home.
Mintha otthon lennék.
Jól vagy?
Itt fogunk meghalni, a romok közt kószálva?
30 ÓRÁVAL KÉSŐBB
Ne beszélj ilyen őrültségeket! Nem halhatok itt meg.
Bom!
Bom! Szia, drágám!
Hol voltál?
Merre jártál?
Bom!
Bom?
Bom!
Megtaláltuk.
Én nyomtam meg.
Te jó ég!
Ezek szerint nem nyomta meg. Nem érdekli többé Nam Sang-won?
Ezzel még nem végeztünk.
- Várjanak! Még valaki nem jött ki. - Még várunk valakit.
Túl kell élniük.
Cha Hyun-su!
Rég találkoztunk.
CARNBY KIM ÉS YOUNGCHAN HWANG SWEET HOME CÍMŰ MŰVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Sátori Orsolya