‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- ספטמבר 2020 -‬
‫לעמדות!‬
‫היכונו לירי!‬
‫היחידות ממוקמות.‬
‫דווחו, בבקשה.‬
‫מה דעתך?‬
‫נצפה יצור לא מזוהה. הישארו בכוננות גבוהה.‬
‫זה יצא, המפקד.‬ ‫-זה אנושי?‬
‫אני לא יודע, המפקד.‬
‫אני לא רואה בבירור בגלל השלג.‬
‫נע לעמדת תצפית קרובה יותר.‬
‫הוא נראה אנושי.‬
‫הראות נמוכה.‬ ‫הישארו בכוננות עד שהתצפית תאושר.‬
‫הוא מתקרב עוד ועוד, המפקד. מה לעשות?‬ ‫-הישארו בכוננות על הגשר.‬
‫היכונו לירי.‬
‫אל תתקרב!‬
‫אם לא תעצור, נירה.‬
‫צוות אלפא מוכן, עבור.‬
‫הצלפים ממוקמים. ‬
‫אנחנו רואים אותו.‬
‫היכונו לירי.‬
‫אש!‬
‫מישהו אמר פעם‬
‫שגם האפלה העמוקה ביותר‬ ‫נעלמת עם כל אור קלוש.‬
‫זה סיפור עלינו,‬
‫אלה שמנסים למצוא‬
‫סיבה לחיות‬
‫בעולם שבו זה קשה יותר‬
‫מאשר לשרוד סתם כך.‬
‫- מבוסס על הוובטון Sweet Home‬ ‫מאת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -‬
‫- אוגוסט 2020 -‬
‫- בטלו את החידוש -‬
‫- לחברי איגוד שאינם זכאים‬ ‫אין מילה בחידוש ג‬‫רין הום‬‫ -‬
‫- הגנו על זכותנו לחיות‬ ‫תושבי‬‫ גרין הום‬‫ -‬
‫אלוהים אדירים. זה היה קרוב.‬
‫אני לא יודע איך זה טס עד לשם.‬
‫אני מצטער. זו לא העבודה שלי, אבל אמרו לי‬ ‫שאף אחד אחר לא יכול לעבוד בסופ"ש.‬
‫אנשים כאן חושבים‬ ‫ש‬‫שומרים‬‫ הם עבדים או משהו.‬
‫טוב, בכל מקרה...‬
‫סלח לי.‬
‫לא ראיתי אותך מעולם.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫עברתי…‬
‫מה? אני לא שומע אותך. דבר חזק יותר.‬
‫עברתי לכאן.‬
‫עברת?‬
‫שמעתי שמישהו עובר לחדר 1410. זה בטח אתה.‬ ‫אתה גר לבד?‬
‫כן.‬
‫מה? אני לא שומע אותך.‬
‫אני גר לבד.‬
‫בסדר.‬
‫- יופי וניקיון‬ ‫משרד הנהלת ג‬‫רין הום ‬‫-‬
‫אולי פשוט אמות?‬
‫אדוני!‬
‫כן.‬
‫אתה תמיד ישן.‬
‫אתה גם עובד לפעמים?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫תוציא את המיטה.‬
‫סליחה?‬
‫מישהו התלונן לגבי המיטה.‬
‫המיטה היא הסיבה‬ ‫שאתה לא ממוקד בעבודה ומנמנם כל היום.‬
‫אבל אז איך אוכל לנוח?‬
‫אני אומר לך לא לנוח. ברור?‬
‫למה הוא לא מבין שום דבר?‬
‫הוא צעקן וגס רוח.‬
‫שלום.‬
‫אל תתייחס אליו.‬ ‫הוא פשוט לא למד נימוסים והליכות.‬
‫אבל תשמע, פעם גרתי בגנגנם.‬
‫לאף אחד מ‬‫השומרים‬‫ שם לא הייתה מיטה במשרד.‬ ‫-סליחה?‬
‫אני רק אומרת.‬ ‫-אבל מה מביא אותך לכאן?‬
‫זה. מישהו שלח לי דגים.‬
‫אני אוכלת רק מוסר ים צהוב.‬
‫אתן לך את זה.‬
‫לא היית צריכה. תודה רבה.‬
‫אתה מכיר את האמרה "המעמד מחייב", לא?‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬ ‫-כן. תודה, גברתי.‬
‫איהנה מהדגים. תודה.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי!‬
‫אתה עשית את זה?‬
‫לא.‬
‫אולי זה המאפיונר ההוא.‬
‫ראית מי עשה את זה?‬
‫לא.‬
‫רוצה אחת?‬
‫לא.‬
‫אתה מתבודד?‬
‫חשבתי שבחורים נאים לא מתבודדים אף פעם.‬
‫אולי אתה סתם מניאק.‬
‫אל תמות כאן.‬
‫זה סתם יעשה בעיות לכל מי שגר כאן.‬
‫תמצא מקום אחר למות.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הזמנתי אותך לבוא למשרד, אבל כנראה ששכחת.‬ ‫אתה צריך למלא טופס רישום.‬
‫אבוא מאוחר יותר.‬
‫אני מצטער על קודם.‬
‫בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫כן, אימא.‬
‫אחזור אם אכשל באודישן.‬
‫כמה פעמים אני צריכה להגיד לך? זה האחרון.‬
‫אל תחזרי בך מההבטחה שלך.‬
‫אני בטוחה שאתקבל הפעם.‬
‫מימון?‬
‫לא אהיה פרוצה, בסדר?‬
‫שלום.‬ ‫-כן.‬
‫אני רעבה מאוד.‬
‫אני עושה את זה כדי להתפרנס,‬ ‫אבל אני עלולה לגווע ברעב.‬
‫מה? למה אני מדמם מהאף פתאום?‬
‫מה דעתך?‬ ‫-זה גרוע.‬
‫באמת תופיעי שם? אין לך תחושת גאווה?‬ ‫-‬‫הגאווה שלי לא מייצרת לי כסף.‬
‫והם משלמים הרבה.‬
‫הייתי מוכרת את נשמתי תמורת סכום כזה.‬
‫אני צריכה ללכת לעבודה. ביי.‬
‫את חדשה כאן.‬
‫כן, עברתי לפני שבוע.‬ ‫מצטערת שלא הצגתי את עצמי קודם. חדר 1510.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אוי. זה בסדר, דה־יון.‬
‫היא רק שכנה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫צעקתי קצת.‬
‫ייתכן שאיאלץ להתנצל עוד רבות בעתיד.‬
‫זה בסדר.‬
‫בת כמה התינוקת?‬
‫הנסיכה הקטנה שלי רק בת שנה.‬
‫שלום.‬
‫נכון שהיא יפה?‬
‫כן, מאוד.‬
‫את לא נכנסת?‬
‫אה, אני…‬
‫שכחתי את הארנק בבית.‬
‫אחכה לך.‬
‫לא, זה בסדר. רדי למטה.‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫זה בסדר. היא אדם טוב.‬
‫היא איבדה את התינוקת שלה בשנה שעברה.‬
‫אומרים שהעגלה שלה‬
‫התגלגלה אל הרחוב כשהיא לא שמה לב.‬
‫זה עצוב מאוד.‬
‫אלוהים מציב בפנינו לפעמים קשיים‬ ‫שקשה להתגבר עליהם,‬
‫אבל זה שאתה לא מתגבר עליהם‬ ‫לא אומר שמותר לאחרים לשפוט אותך‬
‫או שעליהם לפחד ממך.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫הכל הוא רצון האל.‬
‫נעים להכיר אותך.‬ ‫אני ג'ונג ג'ה־ה‬‫ון‬‫. אני גר בחדר 1506.‬
‫אני ידידותי מדי?‬
‫לא, פשוט…‬
‫לידיים שלי יש ריח של סיגריות.‬
‫בסדר.‬
‫אני יון ג'י־סו.‬
‫אני מבין שאת מנגנת בגיטרה.‬
‫אני מנגנת בס.‬
‫בסדר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מורה לקוריאנית.‬
‫יש לי תנ"ך כי אני הולך לכנסייה היום.‬ ‫היום יום ראשון.‬
‫נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫- תנ"ך -‬
‫אני לא מיסיונר או משהו.‬ ‫-כן. אני מבינה.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫לא להיכנס.‬
‫שכר הלימוד שלך.‬ ‫-כבר שילמתי.‬
‫מאיפה השגת כסף?‬ ‫-פגשתי בחור עשיר.‬
‫תגידי את האמת.‬
‫אם אגיד לך, זה ישנה משהו?‬
‫למה אתה חטטן כזה?‬
‫תלשתי את השפם!‬
‫ואז פשטתי את העור בסכין שלי.‬
‫תראה את זה.‬
‫אתה רואה?‬
‫גם את הנחש הזה תפסת?‬
‫על מה אתה מדבר? מה זה?‬
‫זה נחש!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫היי!‬ ‫-מה? זה נחש?‬
‫מה?‬ ‫-אדוני…‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫היי! תתכונן!‬
‫למה אתה עושה לי את זה?‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫זה מסוכן.‬ ‫-אני לא יודע מה העניין,‬
‫אבל אני מצטער.‬
‫לא אדווח על זה.‬
‫לא אגלה לאיש.‬
‫אתה באמת עוזב?‬
‫אתה לא זוכר?‬
‫כשהיית בכיתה ד'…‬
‫מה? מה זה?‬
‫אל תהרוג אותי, בבקשה.‬
‫אני מנסה.‬
‫- מזל טוב! -‬
‫- נבחרת כבוחן לגרסה המחודשת‬ ‫של "העולם האחרון" -‬
‫- בוא לפסטיבל במגדל ג'י ב־25 באוגוסט -‬
‫- אוגוסט -‬
‫- שם האירוע -‬
‫- 25 באוגוסט, יום שלישי, התאבדות -‬
‫- אין כניסה -‬
‫מה זה?‬
‫הוא מובטל?‬
‫הוא נראה כמו גנגסטר.‬
‫אתה משלם שכר דירה בכלל?‬
‫תשאלי שאלות בבית הספר.‬
‫סילקו אותי,‬
‫כי שרפתי את בית הספר.‬
‫עברתי לכאן לפני שבוע.‬
‫אכלתי רק ראמן, אז אני לא מרגיש טוב.‬
‫אבל זה לא משנה.‬
‫אתאבד ממילא.‬
‫- פתח -‬
‫זה קשה מאוד. לא ירדתי במשקל בכלל.‬
‫זה מעצבן מאוד.‬
‫היי, קיטי.‬
‫אני גוועת ברעב ואת אוכלת כמה שאת רוצה.‬
‫הלו? שלום.‬
‫זה בסדר. אולי בפעם הבאה.‬
‫כוסית?‬
‫כן, אני אוהבת לשתות.‬
‫בסדר, תתקשר אליי מתי שתרצה.‬
‫- אני שומע דברים ומדמם מהאף -‬
‫לעזאזל. מה אעשה?‬
‫- ללכת לרופא? זה חמור -‬
‫לעזאזל.‬
‫- מה נסגר? מי אמר לעזוב? -‬
‫- השמוק עבר דירה -‬
‫- כי ההורים שלו מתו -‬
‫- ינוחו על משכבם בשלום -‬
‫- רק הוא ניצל -‬
‫- מתאים לו -‬
‫- אל תמות לפני שנרשה לך -‬
‫- שמוק -‬
‫- ה‬‫שומר‬‫ לא היה שם‬ ‫אז השארתי לך חבילה ליד הדלת -‬
‫- ראמן -‬
‫מה נסגר?‬
‫רעבה!‬
‫סלח לי. אתה שם?‬
‫תעזור לי בבקשה.‬
‫אני מפחדת מאוד. תעזור לי.‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫בבקשה. תעזור לי.‬
‫בבקשה.‬
‫הלו?‬
‫תעזור לי בבקשה.‬
‫אני מפחדת.‬
‫הלו?‬
‫את בסדר?‬
‫אתה בבית.‬
‫קרה משהו?‬
‫חזרתי הביתה,‬
‫הדלת הייתה פתוחה,‬
‫והיה בלגן בפנים.‬
‫החתולה שלי נעלמה.‬
‫הרצפה…‬
‫הייתה מלאה בדם.‬
‫תעזור לי בבקשה.‬
‫בסדר, תירגעי.‬
‫אתקשר למשטרה.‬
‫אתה לא יכול להישאר איתי?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫בבקשה…‬
‫חכי שם.‬
‫פתח את הדלת בבקשה.‬
‫אני מפחדת מאוד.‬
‫אתה יכול להישאר איתי בבקשה?‬
‫בבקשה.‬
‫פתח את הדלת בבקשה.‬
‫תשמעי…‬
‫את יכולה להראות לי את הזרועות שלך?‬
‫מה?‬
‫הזרועות שלך.‬
‫תראי לי את הזרועות שלך.‬
‫מה אמרת?‬
‫הזרועות שלך.‬
‫תראי לי את הזרועות שלך.‬
‫אמרתי לך לפתוח את הדלת! פתח אותה!‬
‫פתח את הדלת!‬
‫חתיכת מניאק!‬
‫זה דם.‬
‫יש כאן המון דם.‬
‫אתה…‬
‫ראית כאן אישה מוזרה?‬
‫נו, באמת.‬
‫הגזמתי עם הנגינה.‬
‫אני באה.‬
‫את בטח כועסת.‬ ‫לפעמים יש לי השראה בלילה, אז…‬
‫אני רעבה.‬ ‫-מה?‬
‫פתחי את הדלת!‬
‫הפנים שלך… נפצעת?‬
‫לא אעשה יותר רעש.‬
‫אמרתי שאני מצטערת. אל תכעסי כל כך.‬
‫פתחי את הדלת!‬
‫אני רעבה!‬
‫לעזאזל…‬
‫- רפואת ספורט‬ ‫מתמטיקה -‬
‫אני יוצא לעבודה.‬
‫אל תאכלי רק ראמן, בסדר?‬
‫- מנוול -‬
‫תאכלי כמו שצריך, בסדר?‬
‫ואם לא תהיי בבית אחר כך,‬ ‫אדווח עלייך כנעדרת.‬
‫תדווח עליי כמתה.‬ ‫גם כך אתה חונק אותי.‬
‫- לי יון־היוק‬ ‫אין כניסה -‬
‫- המעלית בתיקון -‬
‫מישהי דפקה בדלת,‬ ‫כל הפרצוף שלה היה מלא דם.‬
‫היא נראתה פצועה, אבל ממש כעוסה,‬ ‫ודפקה בדלת חזק מאוד…‬
‫היא לא קפצה, נכון?‬
‫היא לא סתם דפקה בדלת.‬
‫היא נגחה בדלת שלך.‬
‫לעזאזל. אני מאחר.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫איפה ה‬‫שומר‬‫?‬ ‫-הבת שלי עוד לא חזרה הביתה.‬
‫מי הוריד את התריס?‬
‫סליחה.‬
‫יש לך קליטה?‬
‫נראה שלא.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫ירדת לכאן הרגע?‬ ‫-כן.‬
‫לא ראית משהו מוזר בדרך?‬
‫כמו מה?‬ ‫-לא משנה.‬
‫שאלתי מה קורה.‬
‫אנחנו מנסים לברר.‬
‫גם הדלתות האחוריות ודלתות החנייה נעולות.‬
‫את אומרת שאנחנו כלואים כאן?‬
‫ייתכן שמישהו כלא אותנו כאן.‬
‫היי!‬
‫-מותק, חכה.‬
‫יש מישהו בפנים?‬ ‫-מותק…‬
‫גברתי, אי אפשר לשבת סתם כך‬
‫ולחכות לנצח. זה מעצבן מאוד.‬
‫הדפוקים האלה יהרסו לנו את העסקים. לעזאזל.‬ ‫-מותק…‬
‫צילמתי תמונות, כראיה.‬
‫עוד לא פתוח?‬
‫מה…‬
‫עצרי!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-זוז אם אתה לא מתכוון לעזור.‬
‫נצטרך לשלם על תיקון הדלת.‬
‫את תשלמי הכול?‬ ‫-תסלחו לי.‬
‫מי זה? היי, מה נסגר?‬
‫זהירות!‬
‫אתה בסדר, אדוני?‬ ‫השיער שלך.‬
‫חתיכת חמור.‬
‫- הנהלה -‬
‫אז הם הלכו הביתה? אני לא מאמין…‬
‫הלו, כאן הכבאית סאו יי־קיונג…‬
‫כל המוקדנים עסוקים כרגע בדיווחי אסונות.‬ ‫אנא המתינו.‬
‫כל המוקדנים עסוקים כרגע בדיווחי אסונות.‬
‫אנא המתינו.‬ ‫-הטלפונים הקוויים אמורים לעבוד.‬
‫כל המוקדנים עסוקים כרגע‬ ‫בדיווחי אסונות. אנא…‬
‫נגעת במשהו?‬
‫היי, חתיכת…‬ ‫אני מנסה לפתוח את הדלתות!‬
‫תחזיר הכול למצב הקודם.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי זה לא זה.‬
‫נו, מילא.‬
‫העובדים יתקנו את הטלפון מחר.‬
‫זה שולי כשאנחנו כלואים כאן.‬
‫אולי זה?‬
‫מצאתי את המתגים!‬
‫טוב, זהו.‬ ‫התריסים יעלו עכשיו. מצאנו את המתג.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫בואו נפתח את זה.‬ ‫-אז למה התריס למטה?‬
‫לא יודע, אבל היה צריך רק ללחוץ על כפתור.‬ ‫-עכשיו נוכל לצאת.‬
‫מה זה?‬
‫בסדר, להרים את מתג של הכניסה הראשית…‬
‫וללחוץ על זה.‬
‫מה הבעיה של הבחור הזה?‬
‫זה נפתח, נכון?‬
‫כולכם יכולים לצאת בזכותי.‬
‫יש לו דם על הפה?‬
‫תוריד בחזרה.‬
‫אוי אלוהים.‬
‫תוריד את התריס!‬
‫הצילו…‬
‫אדוני!‬
‫תוריד את התריס כשאגיד לך!‬
‫בסדר!‬
‫מותק!‬
‫אדוני!‬
‫תוריד אותו!‬
‫- כניסה ראשית -‬
‫עכשיו!‬
‫מהר!‬
‫מהר! בואי!‬
‫תודה.‬
‫מה זה היה?‬
‫זה לא היה אנושי.‬
‫זה הלך?‬
‫לא יודע.‬ ‫-אני חושבת שזה יצא.‬
‫לאט.‬
‫היי. שמעתי שאת כבאית.‬
‫מה עושה הממשל?‬
‫אני בטוחה שהם יטפלו בזה.‬
‫אנחנו משלמים המון מיסים.‬ ‫הם לא יכולים לטפל במפלצת אחת?‬
‫לא.‬
‫זה לא רק אחת.‬
‫חלבון!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי…‬
‫סוף העולם הגיע.‬
‫- מבוסס ע‬‫ל Sweet Home‬ ‫מאת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -‬
‫תרגום כתוביות: אסף ראביד‬