‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על הוובטון‬‫ Sweet Home‬ ‫מאת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -‬
‫- פסטיבל מעריצי לאסט וורלד,‬ ‫אירוע בוחנים, אח"ם -‬
‫- הגש מועמדות -‬
‫- הִגשת מועמדות לתפקיד בוחן -‬
‫היון־סו, כמה זמן אתה מתכוון להתנהג כך?‬
‫מה?‬ ‫-מותק.‬
‫אבא, למה אתה הורס את מצב הרוח?‬
‫אז על מה עוד אני יכול לדבר איתו?‬
‫הוא לא יוצא מהחדר אף פעם.‬
‫למה אתה הורס לעצמך את החיים?‬
‫תפסיק. זה טיול משפחתי.‬
‫היון־סו הצטרף אלינו.‬
‫אז מה? זה אמור להרשים אותי?‬
‫חרא!‬
‫מה?‬
‫אתה מגעיל אותי.‬
‫אני אסיר תודה שאתה מרוויח כסף בשבילנו‬ ‫רק כדי להזניח את הבן שלך.‬
‫חתיכת חצוף.‬ ‫-היי, מה הבעיה שלך?‬
‫שתקי, סו־אה. את מתביישת בי, מה?‬
‫את מפחדת שתהפכי להיות כמוני?‬ ‫שמעתי אותך מדברת עם החברה שלך.‬
‫זה…‬ ‫-היון־סו, תירגע.‬
‫את בדיוק אותו הדבר, אימא.‬
‫את הצעת את זה. חשבת שלא אדע?‬ ‫-היון־סו…‬
‫חשבתי שאתה חזק מספיק בשביל להתגבר על זה.‬ ‫-אני לא! איך יכולתי?‬
‫צ'ה היון־סו, חצוף שכמוך!‬
‫תמותו, כולכם.‬
‫אבא!‬
‫הוא ער! היון־סו ער!‬
‫לא חשבתי שתתעורר.‬
‫כמה זמן הייתי חסר הכרה?‬ ‫-זמן רב מאוד.‬
‫חלמתי חלום…‬
‫חלום? איזה חלום?‬
‫אני לא זוכר אותו עכשיו.‬
‫שמעתי שמישהו עובר לחדר 1410. זה בטח אתה.‬
‫אתה גר לבד?‬ ‫-מתבודד?‬
‫זה סתם יעשה בעיות… תמצא מקום אחר למות.‬
‫מדבר לאט.‬
‫אני אגן עליכם.‬ ‫-להגן עליהם?‬
‫זה מה שאתה רוצה?‬
‫כאלה הם חלומות.‬
‫דוד…‬
‫אני רוצה להיות לבד לרגע.‬
‫בסדר. קרא לי אם תצטרך עזרה.‬
‫עליך לחיות חיים הגונים עכשיו.‬
‫לפחות למען משפחתך שמתה.‬
‫אני בטוח שיש סיבה לכך שרק אתה ניצלת.‬
‫היה לי דוד?‬
‫נכון שזה מגניב?‬
‫זה מה שרצית. רצית שכולם ייעלמו.‬
‫תמותו, כולכם.‬ ‫-"תמותו, כולכם."‬
‫אני יכול לגרום לכל מי שאתה שונא להיעלם.‬
‫אני יכול לעשות עוד יותר מזה.‬ ‫אני אתה. אתה צריך רק להשלים עם זה.‬
‫אדוני, מה קרה?‬
‫חלבון!‬
‫יונג־סו, תמשוך!‬
‫תתעורר!‬
‫קדימה!‬
‫שמעת את זה?‬
‫כן.‬
‫זה היה די רועש.‬
‫אולי זה הבחור שראינו.‬
‫מה רצון האל?‬
‫בטח שלא נהיה אנוכיים ונתעלם מאחרים.‬
‫ברחו!‬
‫מהר!‬
‫אתה בסדר?‬
‫מי…‬
‫הילדים.‬
‫מה עם הילדים?‬
‫אתה נגוע, מה?‬
‫יורד לך דם מהאף והתעלפת!‬
‫את רצית להציל אותו.‬ ‫-אתה בטוח שהוא לא ישתנה?‬
‫אני בטוח שלמחוץ לו את הראש כאן ועכשיו…‬
‫זה לא רצון האל.‬
‫תעזרו לי.‬
‫תעזרו לי בבקשה.‬
‫הבטחתי להם.‬
‫תעזרו לי.‬
‫בבקשה.‬
‫סו־יונג, הוא לא יחזור?‬
‫הוא מת?‬
‫אנחנו חייבים להמשיך לבד.‬
‫אבל…‬
‫זה בסדר. לא אספר לאף אחד.‬
‫בוא נלך.‬
‫אני…‬
‫לא רואה.‬
‫איפה אתם?‬
‫אני חושב שכדאי שאגיד לכם מראש.‬
‫הם לא נגועים.‬
‫אין מפלצות בסביבה.‬
‫בואו נזוז.‬
‫אני לא רואה!‬
‫ייתכן שתפגשו מפלצת שלא רואה.‬
‫השמיעה שלה מעולה.‬
‫אל תשמיעו כל קול.‬
‫ואל תזוזו.‬
‫אני לא רואה…‬
‫מצאתי אותך.‬
‫לא!‬
‫סו־יונג, הוא אמר לנו‬
‫שזה בחדר 1408.‬
‫אבל זו הקומה ה־15.‬
‫אי אפשר ללכת לשם עכשיו.‬ ‫המפלצות האלה נלחמות שם.‬
‫סו־יונג…‬
‫אולי יש כאן מבוגרים שיוכלו לעזור לנו.‬
‫שלום? יש כאן מישהו?‬
‫תעזרו לנו בבקשה!‬
‫תעזרו לנו!‬
‫חלבונים…‬
‫תעצום עיניים.‬ ‫-סו־יונג…‬
‫אמרתי לעצום עיניים, קים יונג־סו.‬
‫- עוד נתראה, מניאק -‬
‫- הודעת הנשיא על מצב חירום -‬
‫אזרחים יקרים,‬
‫אנחנו מכריזים על מצב חירום.‬
‫אל תצאו מהבתים.‬
‫המפלצות מסוכנות מאוד.‬
‫אל תיגע בילדים.‬
‫אתה יכול לעשות את זה, נכון?‬
‫הממשל יציב את ביטחון האזרחים‬ ‫בראש סדר העדיפויות…‬
‫ו…‬
‫מה?‬
‫ממש! חרא!‬
‫כולם ימותו! כולכם אכלתם אותה!‬
‫אתם תמותו!‬
‫תמותו!‬
‫מה?‬
‫הנשיא מת?‬
‫באסה. הצבעתי לו.‬
‫אבל הם יבואו להציל אותנו בכל זאת.‬
‫אתה חירש?‬
‫הוא אמר שאכלנו אותה!‬
‫מה קרה לו?‬ ‫-סונג־ואן, מה קרה?‬
‫הבת המסכנה שלי…‬
‫לא…‬
‫דה־יון…‬
‫לא…‬
‫לא!‬
‫דה־יון…‬
‫דה־יון?‬
‫למען האמת,‬
‫כבר ידעתי.‬
‫ידעתי…‬
‫שהתינוקת שלי אבדה.‬
‫ילדים, תברחו.‬
‫מהר!‬
‫קדימה.‬
‫איך נהרוג את הדבר הזה?‬
‫קח את הילדים וברח!‬
‫בואו לחדר 1408!‬
‫ג'י־סו,‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אפילו השרירים הגדולים האלה…‬
‫לא יכולים להתחרות בזה.‬
‫אתה עלוב משחשבתי.‬
‫הוא יהרוג אותך.‬
‫נכון, גוש בשר שכמוך?‬
‫בסדר, זהו זה.‬
‫גברתי, את בסדר?‬
‫מה עם הילדים?‬
‫אין אהבה גדולה מהקרבת חייך למען חברים.‬
‫אם אתה פועל לפי מצוות האל, אתה…‬
‫חבר שלו.‬
‫אמן.‬
‫הם בטוחים.‬
‫אני יכולה להמשיך לבד מכאן.‬
‫אל תשכחי לבוא, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫נתראה בחדר 1408.‬
‫מי את?‬
‫ג'י־סו.‬
‫אני שמח שאת בסדר.‬ ‫-עד כדי כך אתה רוצה למות?‬
‫אני מבינה שאתה אוהב את אלוהים,‬
‫אבל תוכל לפגוש אותו גם בעתיד.‬
‫אלוהים נמצא בכל מקום.‬
‫בוא!‬ ‫-בסדר.‬
‫ג'י־סו, חכי.‬
‫מישהו היה כאן.‬
‫אתה די חצוף לפעמים.‬
‫אתה האדם הראשון שמבקר בחדר שלי.‬
‫אה, אז החדר שלך תמיד…‬
‫לרוב הוא לא מבולגן עד כדי כך.‬
‫בסדר.‬
‫ג'י־סו.‬
‫את לא לוקחת את זה?‬
‫- עכשיו זה שלך -‬
‫זה שלך, נכון?‬
‫היי, קיבלת את התפקיד!‬
‫ברכותיי…‬
‫אין טעם, אימא.‬
‫השקעתי בלימודים חמש שנים,‬
‫אבל עכשיו הגיע סוף העולם.‬
‫זה שהנשיא מת לא אומר שהכול נגמר.‬
‫זה לא בטוח. אתה קופץ למסקנות.‬
‫ממש! חרא!‬
‫כולם ימותו! כולכם אכלתם אותה!‬
‫גברתי, את מוכנה לכבות את זה?‬ ‫-אתם תמותו! תמותו!‬
‫זה עולה לי על העצבים.‬
‫תפסיק לקרוא לי "גברתי".‬
‫אתה כזה שמוק.‬
‫"שמוק"? בסדר.‬
‫ראית את אחותי?‬ ‫-יון־יו? לא ראיתי אותה כבר זמן מה.‬
‫לא היית איתה?‬
‫לא.‬
‫נראה שגם הוא היה לחוץ.‬ ‫הוא לא יודע אפילו איפה אחותו.‬
‫בום, אני מבטיחה שלא אעזוב אותך לעולם.‬
‫בוא, שב.‬
‫בסדר.‬
‫בתיאבון.‬
‫בואו נאכל.‬
‫ילדים,‬
‫מה שמותיכם?‬
‫אני קים יונג־סו.‬
‫אני קים סו־יונג.‬
‫קים יונג־סו וקים סו־יונג.‬
‫יונג־סו וסו־יונג…‬
‫אלה שמות מעניינים.‬
‫נראה שההורים שלכם בחרו לכם שמות דומים‬
‫כדי שתישארו יחד תמיד.‬
‫יונג־סו וסו־יונג, נכון?‬
‫אבא בחר את השמות שלנו.‬
‫אבא…‬
‫תודה.‬
‫תודה. אני לא שותה.‬
‫את בהחלט יודעת לשתות.‬
‫גם אתה יכול לקבל אחת.‬ ‫-אני…‬
‫כן. אתה קטין.‬
‫בסדר. יש כאן ילדים,‬
‫בוא לא נעבור על החוק.‬ ‫אזמין אותך לכוסית כשתהיה מבוגר.‬
‫כדאי שתלמד ממבוגרים איך לשתות.‬
‫אתה חושב…‬
‫שהיום הזה יגיע?‬
‫- חדר חשמל -‬
‫החשמל חזר, למה היא עוד לא חזרה?‬
‫יש מצלמת אבטחה במרתף?‬
‫המצלמה מסובבת לצד הזה.‬
‫אמרתי לה שזה מסוכן מדי.‬
‫נכון שאמרתי לה, בום?‬
‫בואו נחכה עוד קצת.‬
‫היי, תורך.‬
‫מה?‬ ‫-תורך לשמור.‬
‫אני נגוע.‬
‫אני יודעת.‬
‫אם אשתנה,‬
‫תהרגי אותי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה?‬
‫אם אני אשתנה…‬
‫תהרוג אותי, ואבטיח שאעשה זאת למענך.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫זה אנוכי מאוד!‬
‫- סופרמרקט גרין -‬
‫רק רגע.‬ ‫סוק־היון, זה אני, ביונג־איל.‬
‫אל תעשה לי את זה!‬
‫זה לא ארגון צדקה.‬
‫תביאו כסף אם אתם רוצים משהו!‬
‫זה טירוף.‬
‫מה…‬
‫- סופרמרקט גרין -‬
‫מי זה?‬
‫אתה מחדר 802, לא?‬
‫מה קרה לפנים שלך? בקושי זיהיתי אותך.‬ ‫-היית כאן כל הזמן הזה?‬
‫לא, ירדתי הערב.‬
‫הערב?‬
‫הפרצוף שלך נראה נורא. משהו קרה בדרך למטה?‬
‫זה?‬
‫נפצעתי לפני זמן מה.‬
‫פורץ נכנס לבית שלי.‬
‫פורץ?‬ ‫-פורץ?‬
‫פורץ בבניין?‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-יש אוכל!‬
‫אנחנו יכולים לחלוק בו.‬
‫תודה רבה.‬
‫קח.‬
‫אתה תזכה לברכה.‬ ‫-עלינו לעזור אלה לאלה.‬
‫תודה.‬ ‫-אקח גם את זה.‬
‫תודה. ניצלנו.‬
‫בבקשה.‬
‫קח.‬
‫זה בסדר.‬
‫קחו כמה שתרצו.‬
‫תודה.‬
‫תתכבדו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מתצפת מאז שעלה השחר.‬
‫אני חושב שבטוח בחוץ.‬ ‫כל המפלצות נעלמו.‬
‫אתה שוקל לצאת?‬
‫אתה רוצה למות כאן?‬
‫אם אצליח להגיע למכונית…‬ ‫-קח אותי איתך!‬
‫אימא שלי גרה בוואנגסימני.‬ ‫קח אותי לשם בבקשה.‬
‫זה יהיה סיבוב…‬
‫בבקשה.‬
‫זה רחוק מדי.‬ ‫-בבקשה, בחייך.‬
‫נחמד לאכול בחינם כמו קבצן?‬
‫גם אתה יכולת לתת לי אוכל.‬
‫קנה בכסף!‬
‫איך אתה יכול להתנהג אליי כך?‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫תגיד להם לכבות את זה!‬
‫הם מפעילים את זה בכל בוקר.‬ ‫פעם היית רוקד לצלילים האלה.‬
‫היי, אתה לא זוכר את המפלצת עם הלשון?‬
‫היא תשמע ותבוא לכאן!‬
‫אלוהים, הבהלת אותי.‬
‫איך היא תשמע ותבוא לכאן? זה מגוחך.‬
‫אתה חושב שיש לה רק לשון?‬ ‫יש לה גם אוזניים!‬
‫בטח שיש לה אוזניים! היא תשמע!‬ ‫תגיד להם לכבות את זה!‬
‫הניצולים בבניין,‬
‫קחו את כל המזון, התרופות וכלי הנשק שיש לכם‬ ‫ובואו לקומה הראשונה.‬
‫הקומה הראשונה די בטוחה כרגע,‬
‫יהיה בטוח יותר להישאר יחד.‬
‫אנחנו, הניצולים…‬
‫צריכים לשתף פעולה.‬
‫בואו בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני חוזר…‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-מה את עושה?‬
‫הבת שלי!‬ ‫-תחזיקו אותה!‬
‫עזבו אותי!‬ ‫-למה את עושה את זה?‬
‫מה קורה כאן?‬ ‫-תנו לי לצאת!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫תראה. הבת שלי עדיין שם.‬
‫הבת שלי שם.‬ ‫-תורידו את התריסים.‬
‫לא!‬
‫תנו לי לצאת!‬
‫תנו לי לצאת! עצרו!‬
‫הבת שלי כאן!‬
‫מין־ג'ו! רוצי!‬
‫מין־ג'ו!‬ ‫-אימא!‬
‫מין־ג'ו!‬
‫-אימא!‬
‫אימא!‬ ‫-מין־ג'ו!‬
‫לא כדאי שנעשה משהו?‬
‫אנחנו צריכים להחליט מייד!‬
‫אימא!‬
‫מה נעשה?‬
‫הבת שלי…‬
‫- מבוסס על‬‫ Sweet Home‬ ‫מאת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -‬
‫תרגום כתוביות: אסף ראביד‬