En tuntenut sinua kovin hyvin. Tunsimme toisemme vain vähän aikaa.
Mutta se oli mukavaa aikaa.
Se aika, jonka vietimme yhdessä.
Se oli todella mukavaa.
Voi luoja. Se on ohi.
Se on helvetti ohi.
Se on ohi.
Se on ohi!
Se on helvetti ohi!
Minä kuolen. Et tajua!
En minä ole hullu.
Yritä ymmärtää, minä en ole hullu.
Saimme hetken aikaa yhdessä.
Mutta se on nyt ohi.
Huomista ei ole.
Helvetti, minä en ole hullu.
Hei. Miltä uusi koti tuntuu? -Kivalta.
Mahtavaa, että ostit talon. Se oli parasta, mitä saatoit tehdä.
Joo. -Haloo? Sanoitko jotain? En...
Voitko tulla tänne? -En pääse.
Pitää mennä veljen vaimon syntymäpäiville, vaikka en haluaisi.
Hän vihaa minua. -Okei.
Mitä sanoit? Puhutko luuriin?
En kuule sinua. Oletko kunnossa?
En oikeastaan. -Voi paska, Amy!
Tulen, jos pääsen. -Okei.
Pysähdy. Älä tee mitään, mitä saatat katua.
Mene kävelylle. Tai katso elokuva.
Elokuva kestää puolitoista tuntia.
Kuulin "puolitoista tuntia". Mitä?
Mitä puolitoista tuntia?
Makaatko sinä jossakin? En saa puheestasi selvää.
Voitko puhua suoraan luuriin?
Odota, veljeni laittoi viestin.
"Tuo salaattia". En edes halua mennä koko juhliin.
En minä osaa tehdä salaattia.
Kutsu tuli ihan viime hetkellä, eikä veljen vaimo edes pidä minusta.
Hän on ilkeä minulle. En tiedä, miksi...
Helvetti!
Helvetti.
Amy?
Amy!
Hei, Jane.
Mitä sinä teet?
Tule alas sieltä.
Ajattelin...
...että minusta voisi tehdä nahkatakin.
Tämä oli joskus elävä. En ole ajatellut sitä ennen.
Kuoltuaan siitä tuli hyödyllinen. Minäkin haluan olla.
Juo tämä. -En halua.
Kerron tämän sinulle-
jotta hoitaisit asian sitten kun minä kuolen.
Kuoletkin, jos jatkat repsahtelua.
Ei tämä sitä ole.
Vaikka olen kyllä juonut-
joten teknisesti ottaen tämä on repsahdus.
Ei sillä ole väliä.
Lupaa, että hoidat sen.
Sinusta ei tehdä nahkatakkia.
Puhut typeriä, koska olet kännissä.
Katso minua.
Minä kuolen huomenna.
Etkä. -Kylläpäs.
Etkä. -Kyllä.
Etkä. -Kylläpäs.
Ei se haittaa. Tai haittaahan se.
Mutta niin se vain on.
Joten...
Huomenna on uusi päivä.
En aio jäädä katsomaan kun ryyppäät.
Et voi pitää minua panttivankina. Minä lähden nyt.
Soittele huomenna. -Ei tule enää huomista.
Minun on pakko mennä.
Tanskassa on joku mies.
Hän tekee nahkatöitä... -Ei. Lopeta.
Heippa.
Tästä tulee vierashuone. Minun pitää tapetoida se loppuun.
Siellä oli vaaleansiniset lastenhuoneen seinät.
Lisää säilytystilaa.
Se on tarpeen.
Tämä on makuuhuone.
Iso TV.
Onko se 50-tuumainen? -En tiedä.
Entiset asukkaat jättivät sen. -Jättivät telkkarin?
Katsotaanko jotain? -En tiedä, toimiiko se.
Etkö ole kokeillut? -En katso telkkaria.
Eipä sitä sitten.
Sänky on iso.
Kadun, kun en lähtenyt yhtenä kesänä Mallorcalle.
Yritin saada exäni takaisin. -Surullista.
Olin suunnitellut kaiken. -Mikä tragedia.
Todellakin kadun sitä. -Huono juttu.
Entä sinä? Mitä sinä kadut?
Kerro totuus. -Okei.
Kerro.
Kadun sitä, kun en ole oppinut tekemään munakasta.
Ei siinä ole kovin paljon kaduttavaa. -Olen kyllä yrittänyt kovasti.
Okei. Seuraava.
En minä sitä paljon mieti, mutta silti.
Keskeytin raskauden, kun olin 22.
Keskeytit? -Siis tein abortin.
Tiedän. Se sanavalinta vain...
En ollut ajatellut sitä ennen kuin ostin tämän talon.
Sitä lastako? -Ei se ollut lapsi.
Se oli vain solumöykky kohdussani.
Mutta en ollut ajatellut sitä lasta ennen kuin ostin tämän talon.
Kadutko sitä?
Älä vastaa.
En kadu.
En kadu. Muuten en olisi voinut ostaa tätä taloa.
En tiedä, miksi reagoin näin.
Ei. En kadu sitä.
Kokeillaanko sitä telkkaria nyt?
Olen pahoillani.
Sinun piti tuoda salaatti. -Olisin vain omissa maailmoissani.
Haluan työstää näitä ideoita. Inspiraatio tulee kun tulee.
Ja minä vain ärsytän Susania.
Vien teidät syömään huomenna. Tai koska vain.
Onnittele Susania puolestani.
Totta kai. Soitatko huomenna? -Joo. Rakastan sinua. Heippa.
No mutta hei!
Ei, pysy siinä.
Sainpas!
Vau.
Lopeta, Jane.
Amy, oletko siellä? Avaa ovi!
Amy, alan tosissani huolestua. Mistä sinä oikein puhuit aiemmin?
Ja nyt en tiedä, missä olet ja mitä on tekeillä.
Amy?
Amy tässä. Jätä viesti tai tekstaa, jos on tärkeää asiaa.
Hei. Sait minut ajattelemaan kuolemista.
Nyt olen vainoharhainen, etkä sinä soita takaisin.
Voitko soittaa?
Murtauduin kotiisi.
Olimme lomalla Floridassa.
Upea paikka. Lähdin snorklaamaan.
Oletko kunnossa?
Hän kieltäytyi tulemasta veteen.
Delfiinit ovat seksihulluja. -Voi taivas. Taas se alkaa.
Kyltymättömiä. -Tuo on hänen uusi pakkomielteensä.
Haluan kuulla, mitä ajattelette. -Mietin koko ajan...
Odotatko jotakuta? -En.
Tilasitko minulle stripparin? -Olisi pitänyt.
Haluan stripparin! Hän aina uhkailee sillä.
Hei. Eihän sinun pitänyt tulla. -Muutin mieleni.
Olen ikävöinyt sinua. -Samoin.
Onko kaikki hyvin? -On.
Laitoitte nuo seinälle. -Rakastamme töitäsi.
Miksi sinulla on pyjama päällä? -Siinä on kukkia.
En halua mennä tuonne. -Mitä ranteellesi on tapahtunut?
Haluan nähdä Madisonin. -Hän nukkuu.
Mitä ranteellesi on käynyt? -En tiedä.
Hei, Susan. -Hei, Jane.
Hänellä on syntymäpäivä. -Onnea.
Hän tuli. -Näen sen.
Jane tuli.
Kiva kun tulit. Luulin, että inspiraatio iski.
Mennään tervehtimään muita.
Ehdit juuri sopivasti syömään kakkua. -Rakastan kakkua.
Hienoa. Otetaan sitä nyt. -Hän rakastaa kakkua. Jane.
Tässä ovat Brian ja Tilly. Käy istumaan.
Susan kertoi juuri, miten kiinnostunut hän on delfiiniseksistä.
Minne olet menossa? Istu alas.
Istu siihen.
Siis delfiinit. Ne ovat seksihulluja.
Olen tosissani. Ne panevat koko ajan.
Ne panevat pyöriäisiä ja delfiininpoikasia.
Joskus ne kuolevat. Siis todella villiä menoa.
Ne vangitsevat toisia delfiineitä luoliin ja raiskaavat ne.
Luin juuri, että ne törmäilevät tahallaan pallokaloihin-
saadakseen päänsä sekaisin.
Tuota en tiennytkään.
Sen tiesin, että ne pystyvät tarttumaan asioihin kalullaan.
Mutta että haluavat vielä päänsäkin sekaisin?
Niinpä! Delfiinit ovat ihan kuin me.
Susan! -Ovat ne.
Siis en minä halua elää elämääni niin-
mutta on meissä jotain samaa. Ihmisluonto on sellainen.
Michael Jacksonillahan oli biisi nimeltä "Human Nature".
Ja Madonnalla. -Ja Boyz II Menillä.
Rakastan Boyz II Meniä. -Delfiinit ovat mielenkiintoisia.
Pidän sinusta. Hän on mahtava, Brian. Onnittelut.
Niin on. Mahtava.
Ajatella, että delfiinit ovat niin mielenkiintoisia.
Ne ovat kuin ihmisiä ilman yhteiskuntaa.
Jane, mitä sanot? Olemmeko me samanlaisia kuin kalat?
Kulta, delfiinit eivät ole kaloja.
Jane ja minä emme yleensä ole samaa mieltä mistään-
mutta tästä taidamme olla.
Sinä vain tihrustat mikroskooppiasi kaiket päivät.
"Tämä kukka on oma universuminsa."
Minä sanon vain, että delfiineillä ja ihmisillä on yhteisiä ominaisuuksia.
"Ihminen on ainoa olento-
joka teeskentelee olevansa jotain, mitä ei ole."
Albert Camus taisi sanoa niin. Googlasin sen.
Hyvä sitaatti. -Tuo oli hyvä.
Hän siis lukee.
Hän on aikamoinen. -Niin on.
Minä vain... Me kaikki kuolemme. Siitä pitäisi pystyä puhumaan.
Minä kuolen. -Hän on hauska.
Ei hän ole tosissaan.
Ethän? -Minulla on vain sellainen tunne.
Niin kuin silloin kun tietää, että flunssa on tulossa.
Tiedän, että kuolen huomenna.
Mistä tiedät? -En tiedä. Minä vain tiedän.
Tiedät vai et? -Tiedän, että en tiedä.
Mutta tiedän, etten halua olla yksin-
ja tiedän, että kuolen huomenna.
Tiedän, että kuolen huomenna.
Etkä tiedä. -Tiedän, että kuolen huomenna.
Tiedän, että kuolen huomenna.
Okei. Etkä tiedä.
Minä tiedän, että minulla on syntymäpäivä-
ja minä haluan puhua delfiiniseksistä.
En halua puhua kuolemasta, koska en ole vielä niin vanha.
Okei. Minä haen nyt keittiöstä jotain synttärisankarille.
Älä mene, Jason. -Mitä?
Mene hakemaan kakkuni.
Haen kakun. -Voi hyvä luoja.
Olen pahoillani, Susan.
Jokin on vain pahasti vialla. Minun on pakko sanoa se.
Minä kuolen huomenna. -Asia selvä.
Minä kuolen. -Asia selvä!
Jälleen kerran käänsit huomion itseesi.
Sinun pitää aina saada olla huomion keskipiste.
Istut yksin huoneessasi kuvaamassa herra ties mitä-
koska et kykene tekemään oikeita töitä.
Siedän sinua vain Jasonin takia-
ja rukoilen joka helvetin päivä, ettei tyttäreni-
ole perinyt sitä geeniä, joka teki sinusta tuollaisen.
Paljon onnea vaan
Kun valot sammuivat, luulin, että se tapahtui.
Tiedätkö? "Nytkö se tapahtui?"
Olemmeko me...
Luulen, että tein sen.
Olemmeko me jo kuolleet?
Ei se mitään. Minusta tuntuu koko ajan, että kuolen huomenna.
Tiedän. -Se on lamauttava tunne.
Mutta minulle se tapahtuu ihan oikeasti.
Miten niin? Et sinä sitä tiedä. -Tiedän.
Ihan yhtä hyvin kuin sen, että lautanen hajoaa jos pudotan sen.
Jumalauta, Jason! -Äiti?
Kuulin äidin äänen. -Etkä kuullut.
Äiti?
Lopeta, Jane.
Älä koske minuun!
Se Jane... Hän on hullu, vai mitä?
Ei minusta.
Ehkä hän on oikeassa.
Mieti, jos onkin. Kaikkihan me kuolemme joskus.
Miksei huomenna?
Niin.
Mennäänkö lasilliselle jonnekin? -Mennään.
Kuvitellaan hetki, että Jane on oikeassa.
Miksi sinä aina puolustelet siskoasi?
Kuuntele nyt hetki. Minä kuuntelin sinun juttujasi delfiiniseksistä.
Hyvä on.
Kaikki kuolevat joskus. -Ihan tosi?
Me kuolemme. Minä kuolen.
Saatan kuolla vaikka huomenna.
Minä kuolen huomenna.
Jason.
Minä kuolen huomenna.
Susan? Susan?
Susan! -Minä kuolen!
Minun pitää mennä sairaalaan.
Rakastan sinua, isä.
Hei. -Äiti?
Kaikki hyvin. -Isä?
Ei hätää. Kaikki on hyvin.
Miksi sinä itket?
Ei hätää.
Oletko humalassa? -Vähän.
Minä kuolen huomenna. Ja isä myös.
Minun olisi pitänyt tehdä tämä aikaisemmin.
Odotin hänen kuolemaansa, jotta voisin jättää sinut.
Olisin odottanut kolme kuukautta. En halunnut olla sikamainen.
Ei tämä olisi kestänyt kuitenkaan.
En halua kuolla!
Hän teki tämän meille.
Kuka? -Siskosi.
Hän tappaa meidät ja hänet myös.
Hän tappaa Madisonin.
Mitä haluat tehdä?
Tiedät kyllä.
Okei.
Ei tarvitse jättää viestiä. -Mentiin!
Amy kiltti, soita minulle. Mikä ihme tuo viesti muka on?
Tiedät, mitä on tekeillä, ja jätit minut yksin.
Amy, ole kiltti.
Olet ystäväni. Soita minulle.
Amy tässä. En ole tavoitettavissa huomenna.
Enkä sen jälkeenkään. Mutta jätä viesti, jos haluat.
Amy tässä. En ole tavoitettavissa huomenna.
Enkä sen jälkeenkään. Mutta jätä viesti, jos haluat.
Ei tarvitse jättää viestiä. -Mentiin!
Tarvitsenko kypärää? -Kyllä. Kypärä on hyvin tärkeä.
Tämä näyttää lelulta-
mutta jos törmäät johonkin vauhdilla, se voi pyörähtää ympäri.
Minä kuolen joka tapauksessa.
Siis...
Et täällä. Minä pidän siitä huolen.
Okei.
Mutta huomenna minä kuolen.
Kuuletko jotain?
Ei kuulu mitään.
Okei.
Minä kuolen huomenna.
Ihan totta. -Minä...
En usko, että sinussa on mitään vialla-
mutta jos olet huolissasi, voin määrätä vaikka antibiootteja.
En tarvitse antibiootteja.
Tiedätkö sen tunteen, kun edessä ajaa rekka-
ja siitä on pakko päästä ohi ennen kuin jotain pahaa tapahtuu?
Sellaista tämä on.
Tai kun kävelee New Yorkissa... Oletko käynyt New Yorkissa?
Olen.
Kesällä talojen seinät ovat täynnä ilmastointilaitteita-
ja sen vain tietää, että joku niistä putoaa niskaan.
Tai kun illalla varmistaa, että ovet ovat lukossa-
mutta tietää silti, että jotain todella pahaa tulee tapahtumaan.
Ja nukkumaan mennessä kuvittelee, että joku mies kavereineen-
tulee ja varastaa kaiken-
ja raiskaa ja murhaa sinut.
Eikä pelkästään raiskaa, vaan kiduttaa armotta-
niin, että on pakko anella...
Oletko koskaan ajanut rantakirpulla? -En.
Haluatko? -Haluan.
Mennäänkö? -Se on ohjelmassa huomenna.
Onko meillä ohjelma? Hauskaa. -Kaikkien mielestä ei ole.
Hyvä, että sinusta on. Tykkään aikatauluttaa elämäni.
Mennään sisään.
Hienoa.
Vau.
Paikka kuuluu siis veljellesi? -Ei hän käy täällä koskaan.
Hieno.
Takaovi. Jos tulee hätätilanne.
Pitää tietää, mistä pääsee ulos.
Harkitsin taloa täältä, mutten halunnut asua näin eristyksissä.
Minusta on kiva olla eristyksissä. -Ei sinulla ole vaihtoehtoa.
Eihän sinulla ole kavereita. -Tuo ei ollut kivaa.
Mitä vikaa on olla eristyksissä? -Ei mitään.
Sanoit, ettet katso TV:tä, joten vein kaikki telkkarit pois.
Ja kaiken muunkin viihteen. Meillä on vain toisemme.
Täydellistä.
Voinko ottaa lisää viiniä? -Totta kai.
En ota, jos se vaivaa sinua. -Ei vaivaa.
Voit sinä juoda, vaikka minä en juo.
En pane vastaan.
Ovatko nuo koristeita, vai ammutaanko niitä?
Voi niitä ampua.
Pidätkö aseista? -Pidän.
Haluatko ampua pulloja? -En.
Minä en pidä aseista.
Ei tarvitse. Poistetaan se ohjelmasta.
Saamme vähän ylimääräistä aikaa. -Mitä me sillä teemme?
Yleensä kun olen täällä, syön sieniä.
Vai niin.
Minä voin syödä sieniä.
Vain alkoholi on kielletty.
Okei.
Hyvä juttu.
Onko sinulla kaseja? -Hyppää järveen.
Onko sinulla viitosia?
Pakko siellä on olla. -Ei. Hyppää järveen.
Onko kaseja? Kysyinkö jo sitä? -Ei ole.
Tunnetko mitään?
Värit ovat vähän kirkkaampia, mutta en näe mitään.
Tunnetko sinä jotain?
Näen kaikenlaisia kuvioita näissä korteissa.
Minäkin näen ne.
Pizza! -Minä avaan.
Älä huijaa!
Minulla on käteistä, jos tarvitset.
Onko kaikki hyvin?
Craig?
Pizzaa!
Onko kaikki hyvin?
Mikä hätänä?
25. marraskuuta.
Ylihuomenna?
Pitääkö meidän lähteä päivää aikaisemmin?
Ei hätää. Kaikki on hyvin.
Otatko pizzaa?
Uskomatonta. -Sanopa muuta.
Haluatko pussailla? -Okei.
En pysty tähän nyt.
Okei.
Helvetti!
Sitä miettii: "Minne minä pääsen piiloon?"
On vain komeroita. Olisi pitänyt kaivaa tunneli.
Tämä ei ole minun erikoisalaani. Voin antaa lähetteen...
Voisin antaa lähetteen psykologille. Tämä ei ole minun erikoisalaani.
Oletko kunnossa?
Olet tosi komea, ja minä...
Mikä hätänä?
Olen pahoillani.
Odota.
Mikä sinulle tuli? -En tiedä.
Mikä hätänä? Voinko auttaa?
Luoja...
Äiti aina hyräili. Voisitko hyräillä jotain?
Näinkö? -Noin juuri.
Minä...
Minun pitää...
Minun pitää mennä vaimoni luo.
Sinun pitää-
lähteä.
Hei.
Hei vaan.
Olen kaivannut sinua.
Kaipaan sinua koko ajan.
Ajattelen sinua koko ajan.
Näinkö se päättyy?
Palasin katsomaan, oliko tämä todellista.
Olitko sinä todellinen.
En vieläkään tiedä.
En tuntenut sinua kovin hyvin.
Tunsimme vain vähän aikaa. Mutta se oli mukavaa.
Se aika, jonka vietimme yhdessä.
Se oli todella mukavaa.
Mitä sinä teet? -Auringonnousu...
Se on kaunis.
Tuntuuko sinusta erilaiselta nyt, kun teimme sen?
Ei.
Ei tunnu.
Oletko vihainen minulle?
Mitä luulet?
Okei.
Mutta ei sillä ole enää väliä.
Vai mitä? -Ei.
Laitan meille teetä.
En ole vihainen sinulle.
Olen vihainen itselleni.
Kun pysyin tässä suhteessa...
Mitä, puoli vuotta liian pitkään?
Et tullut edes syntymäpäivilleni.
Isäni sai aivohalvauksen.
Niin. Ymmärrän.
Mutta jos olisit tosissasi kiinnostunut minusta-
olisit tekstannut, ettet ole tulossa.
Ei puhuta tästä enää.
Pitäisikö meidän herättää hänet?
Ei.
Parempi, että se tapahtuu hänen nukkuessaan.
Kaikki ne typerät juttuni...
Typerää olla kiinnostunut sellaisesta.
Ajantuhlausta.
Minä pidin niistä typeristä jutuista.
Avaanko lahjani?
Avaa.
Halusin vain tuntea yhteenkuuluvuutta jonkun kanssa.
Tai jotain.
Kukahan täällä asuu?
Ei sillä ole väliä.
Nokkaeläin.
Ne ovat ihan hemmetin söpöjä.
Niin söpöjä.
Hei, minä olen Jane. Minä kuolen.
Hei. Minä olen Sky.
Minäkin kuolen.
Hei, minä olen Erin. Minäkin kuolen.
Saanko uida altaassanne?
Kuolevatkohan nuo muurahaiset?
Totta kai.
Kaikki kuolee.
Kuka tuolla leikkaa ruohoa?
Kuukautiseni taisivat alkaa.
Viimeiset kuukautiseni.
Ennen vanhaan naiset istuivat purossa.
Vesi vei veret mukanaan.
Siis koko... -...heimo.
Kaikilla oli kuukautiset samaan aikaan.
Kun espanjalaiset tulivat ja näkivät verisen puron-
he ajattelivat, että siellä uhrattiin jotain.
Hassua. Rakastan puita.
Niitä tulee ikävä. -Niin tulee.
Anteeksi?
Teettekö tilaustöitä?
Jos tuon tänne...
...nisäkkään, voitteko tehdä siitä nahkatakin?
Menee tietty aika, ennen kuin raato alkaa haista.
Sen oppii.
Teemme kyllä tilaustöitä. Tuo nahka mahdollisimman nopeasti.
Se ei saa olla pilaantunut. Se saisi mieluiten olla yhä lämmin.
Jos tuot ruhon yhä lämpimänä, voin nylkeä sen.
Sen jälkeen suolaan nahan.
Kun suolaus on tehty, kuivatan nahan auringossa.
Se on pitkä prosessi, ja nahka on tuotava meille asiallisessa kunnossa.
Ymmärrätkö?
Jos tuot sen sellaisena, voimme tehdä siitä mitä vain.
Mitä teette ruumiille?
Ei hätää.
Olen valmis.
En ole valmis.
Ei hätää. Ei hätää.
En ole valmis.©