Mor?
-Nej, det gjorde jeg ikke. -Mor!
Du godeste! Hvorfor ødelægger du julen med det lort?
-Jeg elsker den sang. Den er julet. -Er du begyndt at drikke igen?
-Fedt... -Man skal være fuld for at holde ud.
Jeg må finde mig i meget mere ædru. Som dine skolekammerater.
Gudskelov, at vi ikke skal have de hæslige bluser på igen.
-Jeg syntes, vi var flotte. -Selvfølgelig gjorde du det, skat.
Vores lille Tornerose sover.
Min drømmeprins...
Tak, skat.
-Nell forguder dig jo. -Sidst satte hun mig ved børnebordet.
Jeg er virkelig ked af det.
Hvorfor skal vi derhen? Vi kan jo tage hen, hvor vi vil.
-Vi kan vende om. Kun dig og mig. -Jeg elsker dig, skat.
Men Nell er som en søster for mig. Jeg kan ikke svigte dem denne jul.
Fandens!
Jeg elsker den her julesang!
Du ved, at du elsker den. Syng!
Mor! Jeg har skåret mig! Fandens!
Jeg kommer!
Jeg kommer.
-Har du fundet et plaster? -Nej.
-Har du blødt på gulerødderne? -Seriøst, mor?
-Skal jeg dø? -Sikkert.
Giv mig den. Det skal nok gå. Skyllede du dem først?
-Hvor er dine brødre? -De spiller PlayStation.
-Det haster, mor. -Jeg ved det, skat.
-De kommer snart. -Fandens! Der er ikke kartofler nok.
Belinda nægter at gå ud. Vil din mor virkelig have, at vi lukker dem ud?
Hun synes, det er bedre, at ræven tager dem først.
Du lovede, at jeg måtte tænde raketterne senere.
Du ser godt ud.
-Pokkers! Hvor er drengene? -De spiller PlayStation.
-Jeg... -Drenge, tid til et bad!
Du ser fantastisk ud.
Kom så i gang!
Kom så, Belinda. Vær fri og tapper.
Husk... Ingen tv, ingen iPhones, ingen Google og...
Lav ikke ballade med Kitty. Hun er en plage, men prøv.
-Hun er skideirriterende, far. -Ikke den slags sprog, Thomas.
-Må Kitty bande? -Sikkert.
-Du sagde, at alle må bande. -Ja, det gjorde jeg.
Du godeste! De kommer for tidligt!
Det her er vigtigt: Lad være at drukne.
-Hvordan ser jeg ud? -Godt.
Skynd jer, drenge.
-For fanden, Tony... -Ja, skat?
-De er flotte. Tak. -Sandra plukkede dem hos naboen.
-De er flotte. -Hej, Kitty.
Er karamelkagen klar? Sandra lovede, at der ville være karamelkage.
-Ja, selvfølgelig. -Hvor er Art?
-Du godeste! -Kittys universitetsfond.
Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
-Jeg har glemt den skide karamelkage. -Pokkers! Hun slår mig ihjel.
Tony? Tony?
-Tony? -Ja, skat?
-Nell har glemt karamelkagen. -Hvad?
Din mor laver bare sjov. Kom.
Tag hen på tanken. Der er et supermarked.
-Er det ikke lukket? -Knus en rude! Jeg ved det ikke!
Simon, har du en kølle?
Art?
-Har du brug for hjælp, skat? -Ja, kan du tage min... Okay.
-Skat... Smukkere end nogensinde. -Tak, skat.
Hvor er Sandra? Jeg vil tage dit værelse først.
-Hermes? -Jeg ved det.
-Du godeste! -Alex behøvede ikke betale.
Jeg kom i slagsmål med en arabisk kvinde og hendes vilde livvagt.
Alex endte i midten. Det var ikke pænt af mig at slå en kvinde i burka.
-Gør det ondt? -Ja.
Sig noget.
-Er Kitty her? -Med sløjfe i håret.
Jeg havde håbet, at de havde aflivet hende.
Julen handler om kærlighed og tilgivelse.
-Hvem skal vi tilgive? -Os selv, selvfølgelig.
Godt...
Tak, fordi du kom. Hvad skulle vi gøre uden Bella?
Hun er uartig. Hun skulle også have stjålet noget til dig.
Art?
-Hej. -Skrid, Kitty!
Nej, jeg vil se på.
Min mor sagde, at I skal være søde ved mig i julen.
-Det kan du fandeme glemme! -Det er tarveligt at bande.
-Hvad sker der? -De tvang mig.
Hold kæft, Kitty! Du er fuld af lort. Hold din lede kæft!
Mor!
-Kan du klare det, skat? -Med nød og næppe.
-Er drengene oprevet? -Jeg har ikke kartofler nok.
-Er du bekymret for kartoflerne? -Ja, James spiser som en hest.
Det gør Sophie ikke. Kan du huske, hvordan vi prøvede?
Kokken hjalp.
-Ville du være anorektisk? -Hun var så smuk.
-Kitty vil have, jeg siger undskyld. -Jeg sagde jo, at "fisse" er forbudt.
Art, sig undskyld.
Det er jul, skat. Hvad havde Jesusbarnet sagt?
Det mener du ikke, vel?
-Undskyld, Kitty. -Dygtig dreng.
-Du kaldte mig et "røvhul". -Det kan du være.
-Mor! -Godt, skrid så. Skrid!
-Det betyder ikke, at du vandt. -Lille stripper. Se lige der.
Jeg tog Nells værelse. Det gjorde ikke noget, vel?
-Må jeg få danskvand? -Fandens! Selvfølgelig.
Fanta!
-Du elsker Fanta, skat. -Gør jeg?
-Vi har ikke mere danskvand. -Har Lizzie ringet?
-Jeg troede, at Lizzy ville komme. -Du sagde, at Lizzie ville komme.
Inviterede du hende ikke? Jeg sagde: "Glem ikke at ringe til Lizzie."
-Nej, du sagde, at du ville gøre det. -Hvorfor skulle jeg gøre det?
-Jeg kan ikke lide hende. -Kan du ikke?
Jeg har aldrig brudt mig om hende, men hun skal ikke sidde alene.
-Jeg kunne holde hende ud. -Jeg er vild med Lizzie.
Det er derfor, jeg elsker dig. Du er altid så generøs.
Hver en millimeter af dig.
-Har I meget sex? -Hele tiden.
-Ikke sandt? -Det lyder trættende.
Giv mig lige et øjeblik. Jeg kommer straks. Det skal nok gå.
-Nell! -James!
Det dufter godt. Du ser fantastisk ud.
-Vi er ved at blive gamle. -Det er blevet gamle.
-Hej. -Sophie! Jeg så dig ikke.
-Kom ind. Du må fryse. -Hvorfor tror du det?
James har fortalt, at I tror, at jeg er anorektisk.
-Det gør vi ikke. -Jo, det gør vi.
-Hvor gammel er du? -Det spurgte du om sidste gang.
-Gjorde jeg? -Ja.
-Sandra... -James.
-Min drømmeprins... -Slip ham, skat.
-Skal jeg? -Er Kitty her?
Selvfølgelig! Hun kunne jo ikke lade hende blive hjemme.
-Nej. -Nej. Desuden har vi indgået en pagt.
-Jeg har ikke. -Det har vi.
Aftenen handler om sandhed og kærlighed.
Du er sammen med James, så du indgår også i pagten.
Hvor er Lizzie?
Kom nu. Vi ville blive gode forbrydere.
-Det var fantastisk. -Tony?
Fandt du dem? Godt gået. Giv mig dem. James og Sophie skændes.
-Du har vel ikke fortalt det? -Undskyld.
-Hvor gammel er hun? -15.
-Hun kan ikke være 15! -Så 20.
Skammer du dig?
-Hvorfor skulle jeg skamme mig? -Er det noget, som de rige gør?
Rige mennesker kan lide at have hemmeligheder.
Det er lidt deprimerende. Det er smertefuldt. For dem.
-De har intet valg, Sophie. -Jo, det har de.
-Nej, og de ville ikke forstå det. -Hvad ville vi ikke forstå?
Trivial Pursuit! Du er elendig til geografi-
-så jeg tog det ikke med for at skåne dig for ydmygelsen.
-Salt og peber? -Ja, selvfølgelig!
Her.
Skål.
God jul.
-Vi slipper da for at spille TP. -Bliver der ikke noget TP?
-Lækkert! -Der er kun en kartoffel per person.
-En til hver? -Ja.
Får drengene så kun en halv? De er jo halvt så store.
De er meget sprøde.
Skal vi bede bordbøn?
-Simon? -Ja!
-Hvor skal jeg begynde... -"Gud"...
Kære Gud. Vi takker Dig for min kones kulinariske talenter.
Samt en vigtig...
For vores gode venner.
For vores dejlige børn. For maden på bordet.
For det liv, vi deler. For...
For... løftet om kærlighed.
-Og lykke. -Og helbred og tryghed.
-I Din vidunderlige... -Og for alt det sjove.
-I Dit sjove, smukke, trygge... -...rige. Amen.
-Amen. -Lad os spise. Værsgo.
-Hvor er saucen? -Her kommer saucen.
-Lækkert, skat. -Ja, skønt.
-Så nogen dronningens tale? -Hun sad i en slags bunker.
Med dåser med bønner og hundemad.
-Sikkert. -Hvem vil spise hundemad i 100 år?
Hundemaden er til hundene, skat.
Undskyld.
Værsgo, drenge.
Jeg tror ikke, hun sidder i et hul. Hun lød ked af det.
Hun er en gammel dame. Det er fint.
Undskyld? Hvem siger, at det er i orden, bare fordi hun er gammel?
Du ved, hvad hun mente.
At gamle har levet deres liv, og at det ikke gør noget, hvis de dør?
-Skat... Hvad sker der? -Det skal vi ikke lære vores børn.
"Vores" børn?
-Kitty mente måske ikke... -Du forstår det ikke.
-Hvad forstår hun ikke? -Vi er hendes forældre.
Selvfølgelig. Vi er psykopater, fordi vi ikke har født børn.
-Nej da! -Sandra...
Lad os bare droppe det.
Hvordan måler man, hvad et liv er værd?
Jeg er intet værd! Jeg er helt flad.
-Undskyld. Jeg ved, hvad du mente. -Vær søde ikke at skændes.
Især ikke før karamelkagen. Vel, Kitty?
-Undskyld, men hvem taler vi om? -Undskyld.
Sophie havde en hård nat. Ikke sandt, skat?
-Fortæl hende det. -Nej, Sophie.
-Det var frygteligt. -På hvilken måde?
-Det er ikke det rette tidspunkt... -Vi spiste middag.
Vi sang Celine Dion-sange og dansede til Britney.
Vi grinede og græd og sagde, at vi elskede hinanden.
-Det lyder perfekt. -Jeg ville være deres vidne.
Det lyder måske dumt, men jeg ville have, at en de elskede...
Det var ærefuldt af dig. Jeg har noget at fortælle-
-og det er, at vi har et lækkert ostebord, der venter.
Jeg vil også gerne skåle for kokken.
-Min kone. Mit livs kærlighed. -Skål for Nell!
Jeg synes bare, at vi skal fortælle børnene sandheden.
Mor har ikke løjet for os, og vi har set nyhederne.
-Hvor? -Vi ved, at russerne vil dræbe os.
-De vil gasse os ihjel i morgen. -Russerne?
Ja, de vil overtage verden.
-Vær ikke dum. Det er ikke russerne. -Det er planeten.
Planeten har absorberet affald i årevis, men den kan ikke klare mere!
Nu spytter den det tilbage for at sige: "Rend mig."
Vi har taget Jorden for givet. Ikke sandt, far?
-Sludder. Russerne vil gasse os... -Bebrejd ikke russerne!
-Fortæl dem det! -Greta advarede os.
Hun gik glip af skolen, blev søsyg og mødte DiCaprio-
-men folk lyttede ikke til hende.
I burde skamme jer.
-I drenge er så kloge! -Det er jeg også.
-Det er noget rod! -Hold op med at bande!
Ikke alt er dårligt. Vi har det stadig bedre end nogle.
-Regeringen ønsker ikke, at vi lider. -Som afrikanerne, der forbløder...
...og gylper deres indvolde op som en blodig masse?
Mine indvolde bliver ikke til blod.
-Hvordan ved du det? -Hold nu op, Art.
-Art, Kitty har ret. -Regeringen har i hvert fald en plan.
Det er ikke en plan. Det er en katastrofe.
Første fase: Indånding af gift.
Anden fase: Nervesystemet angribes.
Tredje fase: Man forbløder.
Tag din udgangspille, så du ikke lider. Dø med værdighed.
Alles liv spiller en rolle.
Vi vil bare have, at I forstår, at det ikke er jeres forældres skyld.
Det er hverken vores valg eller fejl. Det er heller ikke jeres skyld.
Vi er ikke ansvarlige for giften, pillerne...
Vi prøver at gøre det, der er bedst for os alle for at beskytte jer.
Så I slipper for at lide, for lidelse er frygteligt.
Og i dette tilfælde helt unødvendigt.
Alle fortjener at leve, især gamle mennesker.
-Vi ved, at det er det rette at gøre. -Ikke sandt?
-Vi elsker jer meget højt. -Vi elsker jer meget højt.
I ved godt, at vi elsker jer, ikke?
Jo, det gør vi vel.
-Jo, Sandra. -Jo, mor. Det ved vi.
Karamelkage!
George Bush?
-"Wavy Woman"? -"Troldmanden fra Oz"?
-"Snemanden"! -Fire ord, din klaphat!
-En stripper? -"Die Hard"?
-"Black Swan"! -Fire ord, for fanden!
Sådan så hun ud, da hun fødte tvillingerne.
-Bambi? -"Fantastiske Mr Fox"?
Flere ledetråde.
"The Day After Tomorrow!"
Det var slemt. Hørte du det på hospitalet?
Var du der, da de lod patienterne sove ind?
Jeg indrømmer det.
Jeg er bange.
Sophie er gravid. Det var ikke planlagt.
-Giften? -Barnet.
-Hvor mange uger? -Det er stadig tidligt.
-Hun har ikke besluttet sig endnu. -Om hun skal føde det?
Hun har ikke besluttet om pillen, Tony.
-Er du skør? -Hun har et valg.
Nej, det har hun ikke. Vi har jo indgået en pagt.
-Du ved, at vi ikke har noget valg? -Ja, men det har hun.
-Hvordan det? -Hun vil ikke skade barnet.
-Ufølsomt. -Vi skal jo slå vores børn ihjel.
-Det gør vi ikke! -Tony...
Nej, du har ret. Det er noget helt andet.
-Man kan ikke undslippe giften. -Jeg ved det.
-Medmindre hun er en superkvinde. -Vær ikke uhøflig.
Jeg kan ikke få hende til at ombestemme sig. Jeg har prøvet.
Sig det ikke til Sandra. Hun slår hende ihjel. Ikke bogstaveligt talt.
James...
Sophie må holde mund med det her.
Hun må ikke sige det til ungerne. De vil ikke forstå det.
-Vi kan ikke beskytte dem, James. -Jeg ved det.
-Gør du? -Ja.
Beklager, James.
Du ville have været en god far.
Det er noget møg.
-Se hende! -Den er smuk, far!
-Træk i snoren, så taler hun som dig. -Som Kitty?
Ja, man uploader en app. Det er ret sejt.
Jeg elsker dig, far. Du er verdens bedste far.
Tak, far!
Jeg elsker dig, min pige.
Tak.
-Får jeg ikke et kram? Kom nu. -Nej tak.
-Hvorfor ikke? -Du har min uddannelse på fødderne.
Du har ikke brug for den mere. Giv mig bare et kram.
-Jeg vil ikke give dig et kram. -Jeg fortjener...
-...et kram. -Nej.
Bare et lille kram?
-Drop det, Sandra. -Tony, sig det til hende.
For fanden da! Kram din mor, så vi kan åbne de latterlige julegaver-
-før dine latterlige russere slår os alle sammen ihjel!
Du må hellere gøre, som psykopaten siger.
-Hvad er det for en sløjfe, hun har? -Hold så kæft, Art!
-Vil du så ikke have den? -Jeg tager den.
-Jeg taler med ham. -Nej, det gør jeg.
Jeg elsker dig. Gør ingenting uden et glas prosecco.
Skål. Den er præcis som dig.
-Du er verdens bedste far. -Kom så, drenge.
-Godt, det... -Jeg vil bare slå hende.
Nej, du må ikke slå Kitty.
Det er ondt at give os legetøj, vi aldrig vil kunne lege med.
Det er også dumt.
Ved du og mor, at I er dumme?
Mor har altid været lidt dum...
Vi ville bare have, at I var glade.
Batterierne vil holde længere end os.
Det gør mig ondt, Art.
Er det sandt, at nogle ikke engang har fået en pille?
Hvem har sagt det?
Bare fortæl sandheden.
Ja.
Hjemløse og illegale indvandrere har ikke fået piller.
Hvorfor ikke?
Ifølge myndighederne eksisterer de juridisk set ikke.
Selvfølgelig gør de det.
Ikke i deres system. Det er indviklet.
Det er forkert. De vil dø en forfærdelig død.
Vi må hjælpe dem.
-Vær ikke fjollet, Art. -Jeg er ikke fjollet.
Vi kan ikke engang hjælpe os selv. Det eneste, vi kan gøre, er...
...at tage vores piller. Vi vælger at undgå at lide.
-Har vi et valg? -Nej!
Vi har intet valg. Nej.
-Kom nu, Art! -Vent, vent, vent...
Kom så, kom så!
-Du godeste! -Vi morede os i skolen.
Kan du huske, da de tvang os til at fjerne blade? Det tog flere dage.
-Du kaldte rektor pervers. -Han anklagede mig for tyveri.
-Var du skyldig? -Ja.
Men hvorfor fulgte han efter mig ind i køkkenet midt om natten?
Han var en beskidt fyr.
Jeg havde nok gjort det samme.
-Har du brug for hjælp? -Nej, det er fint.
Jeg elsker Scrabble.
Den holder mig bare med selskab. Jeg er tørstig.
-Nell var altid den yngste. -Nej, James var den yngste.
-Ja, det var han! -Du var bedårende.
Bella var altid den ældste.
Vil nogen spille Scrabble?
Sandra talte ikke med mig, før vi var 15.
-Det gjorde ingen af jer. -Du var dødkedelig.
-Jeg troede, I kunne lide mig. -Godt, jeg slap for dit fedteri.
-Det elsker du da. -Når det er dig.
James ankom fra Nigeria med skolepengene i en kuffert.
Du var meget afrikansk, da du kom.
-Du lød som Mowgli i "Junglebogen". -Talte Mowgli ikke amerikansk?
Jeg tror, at han kom fra Indien.
Hvorfor bollede du mig aldrig? Jeg spørger bare.
-Beklager, James. -Du skal ikke undskylde for mig.
-Nej, det burde du selv gøre. -Det har altid generet mig.
-Alle ville bolle mig. -Ikke mig.
-Hvorfor ikke? -Du var ikke rigtig min type.
Det vidste jeg ikke.
Vidste du det, Nell?
At hendes mand ikke ville i seng med dig?
Jeg gik ud fra, at alle ville! Vær ikke så dømmende.
-Det er svært at lade være. -Du kan lide den tynde pige.
Kartoffelfjæs. Miss America.
Kom nu, James! Vær ikke genert.
-Jeg elsker faktisk Sophie. -Undskyld!
-Jeg er virkelig ked af det. -Stop! Hun er et godt menneske.
-Du godeste! -Dril mig ikke.
Jeg vil ikke være ond.
Har du ondt af mig, James?
Ingen har ondt af dig. De tolererer dig bare.
-Hvad fanden ved du? -Rolig nu.
Rend mig, Simon!
Da vi hørte, hvad der skulle ske i aften, indså jeg...
...at jeg aldrig ville...
-Bolle James? -Jeg forstår.
-Vil du også bolle James? -Hvorfor ikke? Han ligner Bond.
Men jeg forstår. I var jo bedste venner.
Vi skal jo alle dø, så du kan lige så godt...
-...bolle James. -...spørge Tony!
Du kan lige så godt spørge. Det handler ikke om dig og Sandra.
Det handler om tiden før jer.
Vi var bedste venner, og jeg elskede dig.
-Jeg elskede dig virkelig. -Jeg elskede også dig.
Men da mr Turner...
Da mr Turner...
Jeg kunne ikke tilgive dig, og det ville du ikke. Han var en skamplet.
Jeg forstod det ikke. Jeg følte mig afvist og var utrolig jaloux.
-Hvad taler du om? -Han tog dig fra mig.
-Hvad taler han om? -Jeg beklager. Jeg ville have...
-Jeg skulle ikke have bebrejdet dig. -Du var kun et barn.
Det skal nok gå. Det er fint.
Nej.
-Det er slet ikke i orden. -Nej, men jeg var...
-Tony, skat... -Jeg beklager, Sandra.
-"Tony, skat" er her ikke. -Det var ikke James' skyld.
Selvfølgelig var det ikke det. Men du gjorde ikke noget, vel?
Du sneg dig væk som en form for...
-Som en kujon. -Tony, skat?
Vi har alle gjort ting, vi har fortrudt.
-Har du aldrig begået en fejl? -Nej, ikke i den størrelsesorden.
-Ikke en eneste gang? -Hvad taler du om?
Pokkers!
-Hvad er der? -Mig og Tony.
-Har du bollet med Tony? -For mange år siden.
-Det håber jeg sandelig også! -Jeg fortalte det jo.
Hvornår?
Det husker jeg ikke, men jeg sagde, at jeg havde gjort jer en tjeneste.
-Var det en tjeneste at bolle Tony? -Ja, Sandra.
-Det var faktisk heltemodigt. -Heltemodigt?
-Hvad fanden...? -Jeg slog to fluer med et smæk.
Jeg ville prøve at kneppe en fyr og ville gøre jer begge en tjeneste.
I bund og grund var det-
-min fortjeneste, at I to fandt sammen igen.
Med tanke på omstændighederne var det en slags offerkærlighed.
Det var lige, hvad det var! Det var det, det var.
-Hun ville styrke din selvtillid. -Det virkede ikke!
Okay.
Skål for os. Må vi hvile i kærlighed.
Kom nu, San. Kom så, Tone. Det er jo jul. Sådan.
-Er alt i orden mellem os, Tony? -Ja.
Disse tornadoer kommer forud for skyen.
De består af giftige gasser. Undgå lidelse. Tag jeres pille.
-Art, må jeg komme ind? -Ja.
Alt vel?
Hvad laver du?
DØ MED VÆRDIGHED
-Sig det ikke til min far. -Nej da.
Jeg kan ikke gøre for det. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
-Jeg forstår. -Art?
-Kom, vi må ringe til mormor. -Fedt!
Typisk Lizzie... Hun ødelægger stemningen, selvom hun ikke er her.
-Hun har måske ikke noget signal. -Du er plørefuld.
Nej, jeg er ikke.
Jeg prøver bare at være lidt alvorlig.
-Hov! -Ja, fint...
-Du lovede mig det. -Jeg kan ikke lade være.
-De er så onde... -For fanden... Fandens!
Jeg savner min mor.
-Alex sover. -Allerede?
Nej, nej! Hun er bare fuld.
Skal vi virkelig dø?
Jeg er ikke modig.
Jeg kan ikke klare en forkølelse.
-Tror du på myndighederne? -Nej! De dræbte Diana!
Fandens!
Vi har jo set nyhederne.
De frygtelige rædsler over hele verden. Det finder de vel ikke på?
Jeg har set "The Road". Sådan vil jeg aldrig leve.
Jeg kan ikke klare apokalypser i sort-hvid.
-Skal jeg se den? -Nej!
Den er forfærdelig.
Stakkels Alex ville aldrig klare sig selv. Hun er alt for skrøbelig.
Kan du forestille dig hende flygte fra zombier?
Det ville ikke gå hurtigt.
Vi skulle have stemt grønt.
Ikke konservativt.
-Mormor! -Hej, drenge. God jul!
-Lever du stadig? -Det tror jeg.
-Er dronningen død? -Jeg ved det ikke.
-Er hun i en bunker med hundemad? -Det er hun sikkert.
Hun burde være klar til at dø med os andre.
Art, skat? Har du en dårlig aften?
-Tony og Simon røvede tankstationen. -Hvor morsomt!
-Kitty ville have karamelkage. -Et godt valg.
Tak for lån af huset, mor. Det har været sjovt at have alle her.
Vi savner dig. Bare du ikke var så langt væk.
Nu må jeg gå. Jeg skal Zoome med pigerne fra bridge.
Mor? Vær sød at vente.
Nelly, det skal nok gå.
Far sidder deroppe og venter på os.
Han bliver glad for at se dig.
-Mor? -Farvel, min elskede pige.
-Mor, er alt i orden? -Farvel, Nicole.
Farvel, Simon.
Mormor? Hvor blev mormor af?
Vi fik ikke sagt farvel til hende. Mormor?
-Ring hende op igen. -Nej.
Jeg fik ikke sagt farvel til hende!
-Vil du ikke nok, far? -Nej, jeg beklager.
-Vær ikke et røvhul. Ring hende op. -Nej, Art. Nu er det nok.
Skat?
Stakkels mor... Hun er helt alene.
Skat?
Jeg har brug for dig, Nell.
Kom nu.
Kom nu. Dans med mig.
-Må jeg komme ind? -Selvfølgelig.
-Du er kræftlæge, ikke? -Jo, det er rigtigt.
-Så du ved noget om døden? -Ja.
Jeg tager ikke pillen.
-Det vil ikke gøre ondt. -Det slår mig ihjel.
-Det er smertefrit. -Jeg er ikke bange for smerte.
Du ved intet om smerte, Art.
-Jeg ved, at jeg ikke vil dø. -Smerte...
Smerte er uudholdeligt. Smerte får nogle mennesker til at ville dø.
Det er jeg ligeglad med. Jeg tager den ikke.
-Hvor skal du hen? -Jeg henter hans forældre.
-Nogen har måske overlevet gassen. -Ingen har overlevet.
-Hvem siger det? -De, der ved det.
-Myndighederne? -Og videnskabsmændene.
Tænk, hvis de tager fejl.
-Hvabehar? -Min matematiklærer hedder mr Fuller.
Han regnede forkert, men skældte Tommy ud, fordi han tvivlede på ham.
Han måtte undskylde, fordi Tommy havde ret, og mr Fuller tog fejl.
-Tommy er meget klog. -Tager han pillen?
Sikkert. Hans mor hader ham.
Tænk, hvis en videnskabsmand var doven og glemte at uploade en fil-
-og så døde om morgenen.
Skal en dårlig videnskabsmand afgøre, om jeg lever eller dør?
Det er ikke skuespil. Der er ingen, der har gjort noget forkert.
Fejl indser man først bagefter, men så er vi døde-
-og så er der ingen at undskylde overfor.
Jeg er ked af det, men jeg kan desværre ikke hjælpe dig her.
Hvad med alle de fattige? Hvem skal holde dem i hånden, når de dør?
-Livet er uretfærdigt, Art. -Det siger folk uden løsninger.
-Du kan ikke hjælpe dem. -Det kan du! Du er jo læge!
-Du er en sød dreng, Art. -Nej, det er jeg ikke.
Jeg vil bare ikke give op. Og det bør ingen andre gøre.
Jeg er gravid, så jeg tager ikke pillen.
-Dør man ikke, hvis man er gravid? -Jo, men ikke af pillen.
Jeg vil ikke slå mit barn ihjel.
Art? Hvad laver I?
Sophie er gravid og vil ikke tage pillen.
Så jeg vil holde hende i hånden, når hun dør. Er det i orden?
Simon!
-Du overreagerer. -Jeg er din mor, ikke hende.
-Man beder ikke fremmede om... -Hun er ikke fremmed.
-Hold kæft. -Hold selv kæft.
-Hold kæft! -Hold op med det, din dumme kvinde!
-Sophie holder af sit barn. -Hvor vover du?
-Hvad sker der, Art? -Jeg tager ikke den fandens pille!
-Jo, du gør. -Nej.
-Jo, for fanden. -Nej, for fanden!
-Hold op med at bande. -I følger jo ikke jeres egne regler.
-Vi er dine forældre. -I vil jo myrde mig.
Stop!
-Gud siger: "Du må ikke slå ihjel." -Gud kan gå ad helvede til!
-Jeg vidste det. -Han snød dig.
Du tror ikke engang på Gud. Du er bare bange.
Ja, Art. Det er jeg. Jeg er bange. Jeg er skrækslagen.
Far, vi kan gemme os fra giften sammen.
Vi lukker vinduer og døre og venter, til det er ovre.
Far, jeg har brug for en voksen. Jeg kan ikke klare det alene.
Giften er luftbåren, Art.
Den trænger ind gennem vinduer, døre, vandledninger...
Man kan ikke gemme sig fra den.
Den dræber alt levende.
Jeg tror ikke på jer.
Kom her.
Din far og jeg har diskuteret alle muligheder mange gange.
Hvis vi, du eller dine brødre ikke tager pillen... Se på mig.
Se på mig.
Slutresultatet bliver altid det samme.
I tilfældig rækkefølge... dør vi en efter en.
Du bliver efterladt grædende, og ingen vil kunne trøste dig.
Det kan jeg ikke gøre.
Jeg kan ikke lade mine børn lide alene.
-Det har jeg ikke noget imod længere. -Hvad?
-Jeg har ikke noget imod det længere. -Vi er din familie, Art.
Ikke hvis I slår mig ihjel.
Art?
-Art! -Art!
Art, kom tilbage. Du gør mig bange!
Art!
Belinda.
Art!
Art, hvor er du?
Art! Art!
Simon!
Art!
Du godeste!
Stop!
Vi må... Kom. Kom!
Hurtigere!
Gå indenfor! Skynd dig!
Gå ind på jeres værelser, børn.
-Hvad skete der? -Nu! Han er oprevet.
-Skal jeg tage ham med op? -Tag tvillingerne med op.
-Kom, unger. Hurtigt! -Jeg kommer straks.
-Jeg hjælper dig. -Gå ad helvede til!
Giv mig et øjeblik.
Jeg tager ham med op, Simon. Til hans værelse.
-Vær tapper. -Det skal nok gå.
Tony?
Pokkers.
Fandens!
Jeg har ham.
-De er alle sammen døde. -Hvem?
Bare rolig, Art. Det skal nok gå.
Hent Nell. Jeg ser til Simon.
Jeg henter din mor, ikke?
-Hvem er døde? -De er alle sammen døde, Tony!
Selvfølgelig er de det. Det meste af verden er død.
Art har det fint.
Undskyld, men jeg forstår ikke, hvad du...
Hvad siger du?
-Jeg beklager. -Træk vejret.
Begynd forfra, hvis du kan.
Jeg lukkede hønsene ud kl. 12.30.
Laver du sjov med os?
Fortæl, hvad der skete.
Art stak af-
-og jeg fandt ham ved en bil.
De var alle sammen døde! Selv en baby.
Jeg henter din mor.
Nell?
Så skiftede vinden retning, og jeg hørte Art skrige.
-Nej, Tony! -Simon!
Simon, havde de blødt ud af ører, øjne, mund...?
-Havde de kastet op? Var der urin? -Hold op, James!
Giften kommer ikke før i morgen!
Det er allerede morgen. Jeg ser til Art.
-Jeg skulle bare se til Art. -Nej.
Jeg forstår. Du er gravid, og det er ufatteligt-
-men Art er min søn. Det her er min familie, og vi er trætte af dig.
Simon, du er et godt menneske.
En fantastisk far.
En kær ven.
Men nu er det tid.
Kom.
Fandens!
Jeg elsker jer begge.
Gå ind til jeres familier.
Kom nu. Gå.
Jeg kommer straks.
Jeg er her, min dejlige dreng. Fortæl mig, hvad der skete.
-Art, hvad skete der? -Vil du have et kram?
Er du udmattet?
Han er udmattet.
Har jeg altid været kedelig?
Ja, men du har så mange andre kvaliteter.
-Hvad skete der derude? -Alt vel, far?
-Har Art fået et sammenbrud? -Nej, han blev bare...
Han blev bare meget oprevet. Er han faldet til ro?
Så er det nu, drenge.
-Allerede? -Ja. Jeg beklager.
Jeg ville ikke såre Nell.
Tog jeg fejl?
Kommer Art sig?
-Du lovede os en dåse hver. -Jeg vil ikke dele.
De har ret, skat.
Al?
Kom nu...
Vågn nu op.
Alex? Vågn nu op.
Vågn nu op.
Undskyld.
Her.
-Den er varm, far. -Også min. Art, er din varm?
-Ja. -Far?
Du godeste...
Jeg vil savne dig.
-Hvad laver du? -Sophie...
Vil du have, at vi og barnet dør i voldsomme smerter?
Jeg tager ikke min pille, hvis du ikke tager din.
Tak.
-Vær forsigtig! -Undskyld, mor.
Det gør ikke noget, skat.
-For helvede! -Far må have tabt den.
-Tabte du dåsen? -Det kan jeg ikke huske.
For fanden...
-Fandens! -For fanden da også! Skat?
Far?
-Jeg har ikke sagt farvel til Nell. -Jeg har ikke sagt farvel til Simon.
-Kitty, vil du ikke holde om mig? -Jeg gør det.
-Jeg vil have, at Kitty gør det. -Min dukke!
Vent, Kitty. Jeg går... Jeg kan ikke mærke mine ben.
-Kit... -Det skal nok gå. Kitty!
Nej!
Sig til.
Det er nok.
Okay.
-Tilfredse? -Ja.
Godt...
Frem med hånden.
-Hånden. -De er kæmpestore.
-Hvordan skal vi kunne sluge dem? -Mor?
Art?
-Art, skat? -Vågn op, Art.
-Vågn op, Art! -Art...
Du godeste!
Fandens!
Cola!
-Far! -Mor!
Har du slugt dem? Har du slugt den? Godt.
Mit barn...
Fandens!
Min søn!
Godt, alle sammen. Så er det nu. Luk øjnene.
Læg jer i sengen.
Du godeste... Hvor meget drak jeg?
Fandens!
-Hvor er alle folk henne? -Vi har fem minutter.
Godt...
Fem minutter!
Far?
Hvad fanden, Bella?
Hvorfor kastede du pillen op, din forpulede fyldebøtte?
Tænk på himlen.
Tænk på en sky, der er... En kæmpe sky lavet af slik.
-Jeg har ikke sagt farvel til Sandra! -Det er for sent, Nell!
Bliv hos os. Læg dig ned og luk øjnene.
Jeg elsker dig, far. Du er den bedste far-
-i hele verden.
-Jeg elsker dig, mor. -Jeg elsker dig, Hardy.
-Jeg elsker dig, far. -Jeg elsker dig, Hardy.
-Jeg elsker dig, mor. -Jeg elsker dig, Thomas.
Jeg elsker dig, Thomas.
Jeg elsker dig, skat.
Sov godt, drenge. Jeg vil altid elske jer.
-Jeg elsker dig, Art. -Jeg elsker dig, Art.
Danske tekster: Iyuno-SDI Group