-Kommunikasjonsavdelingen. -Førstebetjent Haines.
Jeg trenger opplysninger om en som går under navnet Dean.
Jeg ringer deg.
Hva tenkte du på?
Hun ville redde ræva vår.
Ved å love at vi tilbakebetaler alt med renter innen åtte uker.
Nystrøkne laken. Det går ikke.
Skal ikke langere liksom være rike?
Hold kjeft! Du kjenner meg ikke. Se deg rundt!
Kåken min er en garasje i hagen til mora mi.
Du eier jo mye.
TV-en, joggeskoene. Du kan selge bilen.
Hallo, Mr. Dean. Her har du en bruktbil og en flatskjerm.
Da er vi vel skuls?
Jeg har en familie å forsørge. Alt jeg tjener, går til dem.
Seks er mange munner å mette. For ikke å glemme
at jeg ble tatt fordi du overtok samfunnstjeneste min.
Havner jeg i buret før vi har betalt, har Dean folk på innsiden som kverker meg.
Du reddet oss ikke. Du har sendt oss til galgen.
-Jeg kan be foreldrene mine om hjelp. -Har de så mye?
Nei, men kanskje de kan skaffe dem til veie.
Da blir de regnet som medskyldige.
-Har du et bedre forslag? -Ja. Vi går til politiet.
Jeg går ikke til purken.
Har vi noe valg?
Vi legger kortene på bordet og får politibeskyttelse.
Ingen tysting!
Det er bedre enn å grave sin egen grav.
Han har rett. Jeg har nummeret til ei politikvinne.
La oss få en slutt på dette.
-Haines. -Hei. Det er Rani Rakowski.
-Er alt i orden, Rani? -Nei, det er derfor jeg ringer.
Jaha?
Jeg hadde noe viktig å fortelle deg.
Men jeg kan ikke si det her og nå.
Hva gjelder det?
-Er du der, Rani? -Hold linjen, er du snill.
Hallo?
Hva ville du snakke om, Rani?
Jeg ville si at jeg er i ferd med å fullføre samfunnstjenesten, og...
Jeg holder meg på den rene sti og unngår trøbbel.
-Det gleder meg. -Ja. Fint, takk. Ha det.
-Rani? -Det er meg.
-Du ringte angående Dean? -Ja, det stemmer.
Du har ikke tilgang til hemmeligstemplede opplysninger.
-Tilgang? -Takk for at du ringte.
Si noe, da!
Vi nekter å betale. Han er en bløffmaker.
Han vet hvor vi bor, og kjenner til familien min og Bens søster.
Han truet med å skade dem.
-Også hvis vi ringer politiet. -Vi har to måneder på oss.
-Få pengene tilbake. -De er brukt opp.
-På? -Bristol rettferdighetskollektiv.
Hva trenger egentlig disse revolusjonærene?
Alpeluer og en kødd med gitar?
Ny nettside og minibuss, ansatte og nytt kontorlokale.
Og 15 ulike typer melk.
-Hva brukte du pengene på? -Virksomheten min.
Den du ble sparket fra? Vel anvendte midler.
Og du, Frank?
Min datters huslån tar knekken på henne. Jeg måtte hjelpe til.
Nå har du ikke bidratt på 40 år, og så kunne du ikke vente i åtte uker til.
Det å redde eget skinn betyr altså mer for dere enn familiene våre?
-Christian Taylor. -Hva med ham?
Havner han bak lås og slå for å la Ben overta samfunnstjenesten,
går narkotikavirksomheten hans i vasken.
-Vi langer ikke narkotika. -Det kommer ikke på tale.
Jeg har begått svindel, men aldri noe sånt.
Er ikke det lettjente penger?
Rani!
-Det er åtte uker. Hvorfor ikke? -Dop har ødelagt for alle jeg kjenner.
Ingen her langer narkotika. Greit?
Herregud. Jeg får ta opp lån. Eller noe.
Jeg ber Margie om å få pengene tilbake. Eller noe.
Jeg ser hva jeg kan få til.
Du spurte etter oss, sir?
-Har dere ringt kommunikasjonsavdelingen? -Nei.
-Og du? -Fem eller seks ganger.
Hva vil det si? Fem eller seks?
-Seks... -Tolv ganger!
-Du er svartelistet. -Hva?
Du plager dem angående en viss Dean, selv etter flere advarsler.
Anse dette som din siste advarsel.
Hvorfor stikker dere kjepper i hjulene for meg?
Det er snakk om en forbryter i stor skala.
Dean opererer fra London, med forbindelser til utenlandske karteller.
London-politiet har bygget saken mot ham i to år.
-Hvorfor pågripes han ikke? -Han er dyktig.
Håndterer aldri dop eller kontanter selv.
-De har ingenting på ham. -Vi kan bistå.
Han styrer linjene i Bristol.
London-politiet ville visst om det.
Dean trår forsiktig. Holder de kortene tett til brystet, får vi ikke vite noe.
Hva har du gravd frem?
Deans fotsoldat, Christian Taylor, skal fengsles for å ha brutt prøvetiden.
Noe sier meg at hvis vi kan godsnakke med ham, gir han oss Dean.
Noe sier meg at dine ambisjoner går på å forfremmes til et sted utenfor Bristol.
Det er ikke forbudt å ha ambisjoner, sir.
En pågripelse vekker oppsikt blant pressen. Det gagner oss alle.
Hvis snokingen din kommer i veien for dem,
blir vi alle satt til måkepatrulje på havnen i Bristol.
-Er det fremtiden du ser for deg? -Jeg stiller meg bak henne.
Ber du oss om å trekke oss tilbake, sir?
Jeg ber dere om å trå varsomt.
Jeg håper du vet hva du gjør.
Jeg hater måker. De er flygende rotter.
-Har du tenkt å si noe om det? -Hva da?
Du dro fra middagen i går.
Ja, beklager det. Jeg måtte innom kontoret.
Klokka ti om kvelden?
Kan du holde opp? Se på meg.
Hva er det du har fore?
Jeg...
Er du klar over at jeg har hatt denne jobben i 19 år?
19 år!
Den gangen kalte vi personlige assistenter for sekretærer.
Du kunne be om en kopp te uten å få en disiplinærsak mot deg.
19 år.
Tenk på alle de uformelle fredagene og alle bursdagshilsenene jeg har skrevet.
Derfor bestemte vi oss i går for... at jeg trenger en forandring.
-Vi? -Far og jeg.
Vi slo av en prat, og... Jeg ser meg om etter en ny jobb.
En annen jobb, en som passer meg bedre.
-Hvilken? -Det vet jeg ikke ennå.
Jeg har kikket litt rundt og er fryktelig spent på dette nye kapitlet. Virkelig.
-Burde vi ikke ha diskutert dette? -Vi gjør jo det nå.
-Det vil gå utover økonomien. -Nei da.
-Skolepenger, skituren. -Nei.
Nei, for hør her: Jeg tar med meg 19 års ledererfaring
-og seiler inn i en ny stilling. -John?
-Har faren din sparket deg? -Hva? Nei! For noe tøys.
-Du kan fortelle det til meg. -Ja. Men nei, det var gjensidig.
Hør her, jeg gjør dette... Jeg gjør det for min egen del. For oss.
Du burde være glad på mine vegne.
-Jeg er glad så lenge du er det. -Vel, jeg er glad.
Så da er vi begge glade.
-Hva gjør du? -Jeg skal slutte å drikke.
-Men det er min sprit. -Jeg kan ikke ha fristelser i huset, Greg.
Og derfor... må du gjemme denne.
Mel? Tåler du ikke gluten heller?
-Det er kokain. -Kokain?
I familiepakke?
Bare gjem den, og gi den for all del ikke tilbake.
Hvor mye jeg enn trygler og ber,
-gir du ikke etter. -Nei vel.
-Hørte du fra agenten? -Ja.
-Har hun en jobb til meg? -Nei.
Ingen reklameoppdrag eller sponsorinntekter?
Jeg trenger penger! Jeg står på randen av konkurs.
Du anses som uberegnelig etter opptrinnet med brusmaskinen.
-Den var en fittejævel! -Produsenter vil ikke assosieres med deg.
-Jeg er anspent. -Du er giftig.
-Er ikke det kult? -Før, ja.
Kjendiser skal fremstå som sympatiske. Vis frem din myke side og cellulittene.
-Det ryktes dessuten... -Hva da?
-At du er for oppfarende. -Hvem sa det? Jeg dreper jævlene!
-Og så er det misbruket. -Jeg prøver å slutte.
-Gi meg den! -Du bad meg la være.
-I sted, ja. Nå trenger jeg en bong. -Jeg skulle ikke gi den til deg, sa du.
Hit med den, brilleslange! Gi meg den!
-Du er ikke deg selv. -Jo da, din stilk med øyne!
-Ikke kil meg! -Hit med den!
-La være, så skaffer jeg deg en jobb. -Ingen vil ansette meg.
Gi meg et døgn, så finner jeg noen.
Kom igjen. Vis styrke.
Jeg skulle ikke kalt deg en stengel.
Du kalte meg brilleslange og en stilk med øyne.
Jeg er uansett lei for det.
Jeg må ha noe å drikke.
Beklager.
Får jeg snakke med deg?
Husker du da du spurte hvor pengene kom fra?
-En anonym giver, sa du. -Du må ikke fortelle dette til noen.
-Lady Gabriella Penrose-Howe. -Rikingen som raver ut fra nattklubber?
-Demp deg. -Hvorfor bryr hun seg om kollektivet?
Jeg trodde at slike kun brød seg om alkohol og leppefillere.
Hun respekterer meg og organisasjonen,
og derfor ville hun tilby en klekkelig pengegave i støtte.
-Jeg feilbedømte henne visst. -Ja.
-Men nå vil hun ha pengene tilbake. -Hva for noe?
Godseieraristokratiet er flyktig, sånn sett.
-Pengene er oppbrukt. -Da må vi skaffe dem til veie igjen.
Vi betaler årsleie for lokalet og lønn til heltidsansatte.
Vi stemte for å bruke pengene på det.
Du lovet oss økonomisk uavhengighet. Vi takket nei til kommunestøtten.
Ja, og nå må du fortelle kommunen at vi vil ha støtten likevel.
-Det toget har gått, Myrna. -Men vi kan vel få pengene tilbake?
Vi selger minibussen og de ergonomiske stolene.
Sitt i ro, er du snill.
Og vi trenger ikke en reiki-healer på heltid.
Det er overfladiske ting, Myrna.
Vi måtte ha avviklet organisasjonen. Det betyr slutten på kollektivet.
Vi er her, pappa!
Det er noe vi må prate om, Margie.
TUSEN TAKK BESTEFAR
Du betalte ned lånet.
-Ta-da. -I morges. Og det var penger til overs.
-Var det? -Jeg satte til side skolepenger til dem.
-Vil de overhodet gå på college? -Jeg vil det.
Du drikker vel Johnnie Walker Red? Mamma laget livretten din, kjøttpudding.
Det er en shepherd's pie formet som en pudding.
Det er tanken som teller.
Gjerningen teller også. Tusen takk, pappa.
Det skulle bare mangle.
Hva ville du snakke om?
Ikke noe viktig.
-Mr. Halloran? -Ja, hallo?
-Hallo? -Jeg er her.
Du oppgav at du er arbeidsledig.
-Stemmer det? -Jeg har ingen jobb for øyeblikket, nei.
Men som sagt har jeg 19 års lederskapserfaring,
og jeg finner nok en ny jobb meget snart.
Nemlig. Jeg snakket med direktøren, og vi kan ikke tilby deg lån.
Jeg er lei for det.
-Hvorfor ikke? -Du er arbeidsledig.
Du har tatt opp lån på eiendelene dine, så vi må avslutte prosessen her.
Jeg beklager.
Husker du da banker som din var på fallittens rand i 2008,
og skattebetalere som meg reddet ræva deres?
Nei. Jeg var seks år gammel.
Det er absurd. Det er absurd at jeg står her i dag,
som en forretningsmann som ikke får ta opp lån i banken din.
Men hvis det var 2007, og jeg var en arbeidsledig, crack-røykende alenemor
vil jeg forlatt banken med et huslån og en ballong.
Er det noe annet jeg bistå deg med?
Som hun sa, gjelder det kun åtte uker, og så er vi ferdige.
Menn som karen fra London utnytter lokale barn. Såpass vet jeg.
Men jeg lærer barna å kjenne. Når det er overstått, kan jeg hjelpe dem.
Gjør jeg ikke dette, kommer folk til skade.
Om kollektivet går i oppløsning, rammer det lokalsamfunnet.
40 års arbeid går opp i røyk.
Og jeg vil ha drept en mann.
Hele livet ditt...
Og livet mitt...
...til ingen nytte.
Hvis vi går med på det du foreslo, hvordan ville det gå for seg?
-Hva da? -Ideen du kom på.
Det vet jeg ikke. Vi treffer Taylor og tar greie på hvordan han jobber.
Åtte uker? Vi gjør kun det nødvendige, og så er vi ferdige.
-Og overhodet ingen vold. -Så klart. Takk.
Vi gjennomfører ikke dette.
Vet dere hva narkotika gjorde med mora mi?
-Jeg forstår deg. -Nei. Ellers ville du ikke foreslått det.
-Skulle ønske jeg slapp det, men... -Du har ingen anelse. Hele livet mitt.
Du vet ikke hva jeg har gjort for å unngå å ende opp der.
Har vi noe valg? Vi tjener så mye vi kan på åtte uker, og så er det over.
En kortvarig og fæl periode i livene våre.
Jeg ville aldri gjort deg noe vondt. Men det vil Dean.
Jeg er redd.
Jeg er virkelig redd, og jeg vil ikke dø.
Greit. Da skaffer vi til veie pengene.
Hvordan hvitvasker vi dem?
-Gjett hvem som er tilbake. -Ikke jævla Beryl, vel?
Jo da.
Jeg hater den gamle tispa.
-Hør her. Vi trenger din hjelp. -Jeg hvitvasker ikke mer penger.
Jeg ble så stresset sist at eksemet forverret seg.
Lysken klødde så fælt at jeg ble kastet ut fra Nando's.
Vi er venner, herr Høyt-på-strå, så ingen ønsker å minne deg på et visst kaosskap
som kan føre til at du blir sittende med dritt opp til ørene og pikken i hånden.
Pikken min sitter fast i dritten i en annens hånd.
Hva skal det bety?
Spencer Fitzwilliam fant skapet og bruker det som brekkstang
for å gjøre livet mitt til et helvete, så still dere i kø. West Side.
-West Side? -Overlat det til meg. Jeg overtaler ham.
-Vil dere overta? Er det seriøst ment? -Vi trenger penger raskt. Det kan du.
Hvem styrer alt med deg i fengsel?
-Ikke dere. -Hvem da?
Souljah forrådte deg, og Spider er satt ut av spill.
Gjengen din er smågutter med BMX-sykler.
Hold an! Vi vet ikke om jeg havner i fengsel.
-Sa du ikke at advokaten din var dyktig? -Nei, jeg sa at han jobber gratis.
-Dere får ikke linjen min. -Hvorfor ikke?
-Jeg stoler ikke på dere. -Vi er de eneste du kan stole på.
Hørt om: "Min fiendes fiende er min venn"?
Var det han som sa: "Takpapp, veggpapp, gulvpapp, tapet"?
Hele livet har jeg prøvd å unngå dette.
Tror du at jeg vil dette? Men vi er i samme båt, enten...
-Dere får klare dere selv. Det gjør jeg. -Sier du det?
I kveld var du så nær ved å dø før jeg grep inn.
Begynner du ikke å stole på meg, er vi alle dødsens.
-Hva vet du om jobben? -Ingenting, men jeg lærer raskt.
Hvis dere rævkjører meg, graver jeg meg ut av fengselet...
Greit. Hva trenger dere å vite?
Alt.
Hør etter så jeg slipper å gjenta meg.
-Vet dere hva dette er? -En mobiltelefon.
Feil. Det er telefonen.
Den inneholder nummeret til alle kundene.
Hver dag sender jeg en beskjed: "Butikken er åpen
hele dagen.
Ring etter det du måtte trenge."
-Og så? -Nå venter vi.
-Tar du notater? -Det er mye å huske.
-Du lagrer alt her. -Unnskyld.
Hva trenger du?
Hvor er du?
Hva går du kledd i?
Greit. Er der straks.
-Du tar imot bestillingen. Og så? -Så kommer det viktige.
Man bruker en annen telefon for å kontakte kureren som er nærmest.
Hei, Bigs. En pose bønner. Elswick Road.
Karen går kledd i marineblå treningsdrakt. Oppfattet?
Bra.
Og der kjøper David ølet.
Får vi møte kurererne?
-Hva gjør han her? -Han er forretningskonsulenten vår.
Der er noen av dem.
De er jo bare barn.
Jeg gjenkjenner blondinen. Hun går på skole med søsteren min.
-Dette suger. -Ikke vær så fordomsfull.
De gjør det for å brødfø familien, akkurat som jeg.
Hvor skal du? Aldri forlat bilen. Grunnleggende lærdom.
Ja visst.
Hvor mye tjener en kurer?
-Cirka 80 pund. -Gjelder det for alle?
Det avhenger av hvor mye de selger, og penger de skylder, trekkes fra.
Mannen er her. Send dem bort og kom hit.
-Hva gjør vi? -Det nødvendige.
Hva? Hva skjer der?
Stikk, da.
Gutten som gikk, tok med maten.
Følger purken med, kan det ikke spores tilbake til meg.
-Står til, kamerat? -Jepp?
Greit...
-Noen klager på matkvaliteten? -Nei, mann.
Jeg takler nok forretningsdelen, men dialekten må jeg venne meg til.
-Følger noen med? -Nei.
-Noen andre langere? -Nei.
-Ingen problemer? Ikke? -Nei. Nei da, mann.
-Fire? Der burde være fem. -Bro, vi solgte 400.
Du... Vet du hva som skjer hvis du lyver?
-Ja, det gjør jeg. Jeg lyver ikke. -Ikke det?
Om litt.
-Hva var det for noe? -Ikke noe.
Man må få dem til å svette iblant.
-Hva om han løy? -Tro meg, han har mer vett enn som så.
-Har du aldri sett Haisommer? -Nei, jeg har aldri sett Haisommer.
Men jeg så Haisommer 2, 3 og 4.
-Sier du det? -Det minker, partner.
Vi bytter på det.
Hvordan håndterer du personalet?
Jeg hyrer ved stabil etterspørsel.
Ellers betaler man for ansatte man ikke trenger.
Bra. Gid jeg hadde gjort det. Du har god forretningssans.
-Lærte du det på gata? -Ja. Oxford hadde ingen ledige plasser.
Hva har nettofortjenesten vært de siste tre årene?
-Den ligger på rundt 200 000. -Jaha. Men forretningene vokser ikke.
Virksomheter som ikke utvikler seg, avvikles.
-Den feilen gjorde jeg. -Det vet jeg. Jeg må prøve noe nytt.
Kan du ikke gå inn på andre markeder?
Jeg kan ikke sette kurererne av i en annen del av Bristol.
-Der starter problemene. -Du er et naturtalent.
Har du vurdert legitimt arbeid? Du ville nådd langt.
-Er det trygt? -Hva?
Er det trygt?
Hva da?
Spesialagent Robert Stack, FBI.
Festlig, men du er for gammel til å være en stripper.
Hvor mye betaler karene deg?
Du heter Spencer Fitzwilliam. Du er advokat. Northcott Marlene, ikke sant?
Hva gjelder dette?
Når jeg teller til tre, legger du maten fra deg, reiser deg og blir med meg.
-Én, to... tre. -Får jeg se skiltet ditt igjen?
Vi må snakke om den største koordinerte innsatsen
mot internasjonal hvitvasking i FBIs historie.
-Hvitvasking? -Demp deg, for faen.
-Er dette en spøk? -Spøk?
Ser du den karen? Det er kollegaen min, agent Jack Webb.
I to år har han reist rundt på fire kontinenter
på sporet av korrupte bankfolk og konti tilknyttet organisert kriminalitet.
Agent Webb gikk glipp av sin egen mors begravelse.
Spør agent Webb om det er en spøk.
-Hva har det med meg å gjøre? -Firmaet ditt er kompromittert.
-Er du ren? -Om jeg er hva?
-Er du ren? -Ja. Ja, jeg er ren.
-Hvorfor hindrer du etterforskningen? -Det gjør jeg ikke.
Vi samarbeider med en informant hos dere.
Han har samlet dokumenter som en del av bevismaterialet.
Men nå har visst du beslaglagt dokumentene.
-Greg! Er Greg en muldvarp for FBI? -Demp deg! Aldri si det igjen.
Hvem satte deg til dette? Grunter eller Nadger? Sikkert Nadger.
Snart kommer politiet inn på arbeidsplassen din
og henter folk ut i håndjern.
Vil du spørre igjen om jeg spøker?
-Hvor er papirene? -Jo...
-Snakker du engelsk? -Ja.
-Hvor er papirene? -I bilen min.
-Ro ned. Nå går vi. -Greit.
-Rita? Bank, bank. -Greg.
Kan jeg få prate med deg om et hypotetisk HR-scenario?
Jeg har faktisk lunsjpause, Greg.
-Jeg kan komme tilbake senere. -Nei da. HR-kontoret er alltid åpent.
-Takk. -Kom inn.
Kan du sette deg? Du henger over meg som et spøkelse.
Ja visst. Unnskyld.
Rent hypotetisk sett: En mannlig ansatt på kontoret
har snakket med ei kvinne som også jobber på kontoret.
-Arbeidssamtaler? -Tidvis, ja.
Det er bare helt alminnelig småprat.
-Om hva da? -Vær og vind. Vandring i Peak District.
-Roger Federers lår. -Hvor har samtalene foregått?
Ulike steder. I heisen, på kjøkkenet, ved skrivebordet hennes.
Jaha. Har mannen det gjelder tatt plass på kvinnens skrivebord?
-Det kan nok ha hendt. -Ja. Sett deg opp et øyeblikk.
Nemlig. Du forstår vel hva som skjer her?
Hva skjer her?
Vet du hva hun ser når han sitter slik?
Mannens skritt befinner seg i kvinnens øyehøyde.
Greit. Sett deg ned igjen, Greg.
Varselklokkene kimer nå.
-Er han overordnet? -Nei, han har lav selvtillit.
I forhold til tittel eller rang.
-Han er marginalt overordnet, tror jeg. -Ja.
-Da befinner han seg i rød sone. -Rød sone?
I røde sone må HR vurdere om han får beholde jobben.
Du store min. Altså: Kan han hypotetisk sett
-ikke komme med tilnærmelser? -I håp om et seksuelt forhold?
-Helst det. -Nei. Overhodet ikke.
-Kan han ikke be henne ut heller? -Nei, definitivt ikke.
Hvis han jobber her, noe det høres ut som om han gjør,
har han lest reglementet om seksuelle og romantiske forhold.
Og hvis lesestoffet var så tungt at han så på golf-tabber på YouTube i stedet?
Da vet han ikke at selv frivillige forhold
mellom kollegaer kan medføre disiplinærsak eller oppsigelse.
Oppsigelse?
-Hei, Greg. Skal det være et smørbrød? -Nei!
-Var det alt? -Ja.
Jeg trenger vel ikke å påpeke at alt jeg har fortalt, er fortrolig?
-Ikke ta det opp med Greg Dillard. -Du har fått dem. Er dette faktisk sant?
Hold deg på godfot med Greg Dillard,
for når ting begynner å skje, og han plukker ut skyldige...
...bør han ikke peke på deg.
Ring etter en drosje.
Ja. Ja, så klart. Vil du ha en Uber XL eller Lux?
Lux. Den vil passe deg bedre.
Syv minutter.
-Jeg erkjenner meg ikke skyldig. -Straffen blir strengere.
Jeg har det for travelt til å råtne i fengselet.
Du brøt reglene for prøveløslatelsen. Alt jeg kan, er å få straffen redusert.
-Te? -Kan jeg lage den etterpå?
-Jeg er opptatt. -Nei, jeg spurte deg.
-Vil du ha en kopp te? -Ja takk.
Den kommer straks. Og du?
Har du ginseng?
Hvor lang blir straffen om jeg ikke erklærer meg skyldig?
Ett til to år. Erklær deg skyldig, så snakker vi om måneder.
Et par måneder? For en flause av en advokat du er.
Dårlig nytt. Vi har ikke ginseng.
Men jeg har peppermynte, grønn te, lapsang souchong,
oolong eller sitron med ingefær og honning.
-Overrask meg. -Skal det være noen kjeks til?
-Jeg tar en kjeks. -Ellers takk.
En kjeks til Gregolas, min herre.
Hva blir det til?
Herr Høyt-på-strå. Du stod i dritt opp til halsen, men jeg reddet deg.
Du fikk tak i dem. Takk. Tusen takk.
Det følger med betingelser.
Jeg skjønte det da du lekte quiz-vert.
Jeg hvitvasker ikke mer penger, sa jeg.
Jeg tåler ikke en domfellelse eller kløe i skrittet til, så den sjansen tar jeg.
Ja vel, greit. Ta sjansen.
Men... Da kan du si adjø til Rani og Ben.
-Hvorfor? Går dere tidlig i dag? -De er døde. Du har drept dem.
-Hva snakker du om? -En gangster i London.
Vi må betale ned gjelden og hvitvaske pengene.
Ellers kverker han dem og alle de er glad i.
Er gangsteren Edward G. Robinson?
Vi sitter fint i det og trenger din hjelp.
-Mener han alvor? -Ja.
Er de ikke oppbrukt?
-Vi tjener dem inn igjen. -Hvordan?
-Ved å drive Taylors virksomhet for ham. -Herregud.
-Ingen av oss vil dette. -Nei.
-Vi har problemer. -Store problemer.
Er kysten klar?
Ja. Kundene hans er lojale, men fåtallige.
Hvis vi skal tjene nok
på tiden vi har til rådighet, trenger vi nye markeder og kunder, og det litt kjapt.
-Hvordan? -Markedsføring.
-Markedsføring? -Ja.
Vi må finne kunder som vil ha dop og fortelle dem at vi har det de trenger.
Med en annonse på Gule Sider? "Klasse A-stoff til salgs."
Nei, vi skriver "klasse AAA", så havner vi på førstesiden.
Vi kan ikke drive reklame. Hvordan kontakter firmaer kundene?
Direkte markedsføring, men da trenger vi adresser, navn, numre og epostadresser.
-Kollektivet har vel noe slikt. -Nei! Vi går ikke etter medlemmene.
Hyklerne på venstresiden er de perfekte kundene.
Dere rører ikke palmeolje,
men sniffer gladelig kokain som ble smuglet ut i dåsa til en bonde.
For det første utnytter jeg ikke 40 års tillit fra kollektivet.
Og for det andre: "Dåsa"?
Har vi noe valg? Ingen vil dette.
Hva med Gabby? Alle hun kjenner må være potensielle kunder.
Hva med festivalen? Har ikke den en adresseliste?
-Ikke bland Gabby inn i det -Det trengs ikke. Få tak i kontaktlisten.
Du bor med henne, så det er enkelt nok.
Du jobber på en nattklubb. Noen av kundene må være narkomane.
Sjefen min er paranoid. Han låser kontordøra og har passord på PC-en.
-Det går ikke. -Finn på noe, da.
Du får tak i Gabbys kontakter og du kollektivets.
-Hvordan? Claire lagrer lista på PC-en. -Så legg hodet i bløt.
-Hvem gjorde deg til sjef? -Hva bidrar du med?
Studenter elsker å feste, gjør de ikke?
Vi har et stort universitet i byen. Det er 20 000 mulige kjøpere.
-Ingen av oss er studenter. -Nei, men du ligner en.
ISAMBARD DEBATTKLUBB ISAMBARD: PALESTINAS VENNER
AMERIKANSK STUDENTFEST
Hvem snakker jeg med om frivillig arbeid?
Tar man alle pølsene en gjennomsnittlig person spiser
og legger dem sammen, når de månen.
Se dokumentaren Food Inc.
Du vil aldri spise kjøtt igjen. Jeg rører det ikke.
-Det er vår tids røyking. -Unnskyld?
-Organiserer du festen? -Det var min idé.
Armbåndene er solgt ut. Billettene koster 35 per stykk.
Du får to gratis shots og adgang til mennenes våte T-skjorte-konkurranse.
-Jeg vil hjelpe til. -Kan du betjene slangen?
Med planleggingen av festen, mente jeg.
-Førsteårsstudenter vil helst drikke. -Jeg foretrekker å planlegge.
Greg her jobber for lady Gabriella Penrose-Howe.
-Hun kommer ofte hit. -Hun har god smak.
Ikke hvis hun kommer hit.
-Men hun har ei flott rumpe. -Det skal jeg hilse henne og si.
I tillegg til ei flott rumpe har hun 1,2 millioner følgere på sosiale medier.
Jeg bruker kun nettet til sportsresultater og onani.
Det er sunt å ha hobbyer.
Kan du søke opp Hennes Nåde på Google?
Det vil nok interessere deg.
LYDEN ER AKTIVERT
Er lady Gabby singel? Kona mi har gått fra meg igjen.
Jeg er på jakt etter noe nytt. Hun er noe for meg, ja. Fornem.
Lady Gabby er faktisk medlem av LGBT-miljøet.
-Er hun lesbisk? Så bortkastet. -Ellers ville du nok hatt en sjanse.
Hun er ikke så elegant, er hun vel?
Hun knuser og riper opp biler. Har hun noe mot dem?
-Hun er skarp. -Her ville vi kalt henne ei kjerring.
Det skal jeg hilse og si.
Hva foreslår du?
Hva om lady Gabby forteller alle følgerne at hun opptrer her i kveld?
-Hva skulle hun gjort? -Vinket og sånt.
Hva vil det koste?
Pass på bilen som dine egne baller.
Ser jeg så mye som et papir i en koppholder, er løpet ditt kjørt.
Vokt linjen med livet ditt, for den er verdt langt mer enn det.
Er det oppfattet?
Ja, det er oppfattet.
Det sies at hun ødela velferdsstaten.
Offentlige utgifter steg under Thatcher.
I 1982-83 brukte regjeringen 48 % av bruttonasjonalproduktet.
Det er mer enn noe år under Tony Blair eller Gordon Brown...
Takk, Tom.
Stakkaren er vel minst 60.
Skyt meg om jeg driver med sånt på hans alder.
-Er noe galt med det? -Nei.
Jeg synes bare at man bør strebe etter mer enn å vaske opp andres dritt.
Hvorfor det?
Hvis du vasket toaletter og tømte søpla hver dag for minstelønn,
ville vel du også ha skutt deg?
-Hva studerer du? -Til en doktorgrad i anvendt mikroøkonomi.
Hva vil du jobbe med etter det?
Undervise. Jeg vil bli en akademiker, som faren min.
Så du vil bruke fem år på å studere mikroøkonomi,
skrive en obskur lærebok som seks mennesker leser,
og så undervise i mikroøkonomi, bare for at andre skal gjøre det samme?
Er ikke den akademiske verdenen verd å strebe etter?
Den akademiske verdenen er onani i en fløyelsjakke.
Hva vil du gjøre med livet ditt?
-Det vet jeg ikke. -Det er ikke et svar.
Det er et ærlig svar. Jeg aner ikke.
Jeg har lyst å leve på ordentlig.
Det forstår jeg.
Jeg var nettopp på interrail. Jeg har aldri følt meg mer i live.
Laurence Chartney, foreningsformann.
Rani Rakowski.
Kan jeg hjelpe til? Jeg er flink med datamaskiner.
Ja, faktisk.
Én, to... Sjekk, én, to.
Jeg skal ta den, Deres Nåde.
Legg hva De vil her. Det er særdeles trygt.
De kan også skifte her inne, om De vil. Kameraet virker ikke.
Da De skrev om oss på Twitter,
solgte vi over 80 % av billettene på en time.
Stedet vil fylles av over 2000 stykker som er her for å se Dem.
-2000? -Ja. Vi skjenker dem fulle.
Hva skal jeg gjøre?
Bare gå ut på scenen, vink og del ut noen T-skjorter.
-På den scenen? -Ja.
Vi må diskutere økonomien.
Du løy ikke. Godt jobbet.
Kan du samle dette i en superkolonne for meg?
Hvis du har det travelt...
Takk for det du sa tidligere, uten forbehold.
Det er mange kloke hoder her,
men de fleste sliter med å holde følge med meg. Ikke du.
-Namaste. -Namaste.
Kan jeg spørre deg om noe? Si fra om jeg går for langt,
men jeg vil gjerne føre flere samtaler med deg.
-Kan jeg få deets-ene? -Deets?
-Forkortelse for detaljer. -Knapt nok.
-Hva tenker du? -Ja visst.
Flott.
Hva studerer du forresten?
-Matte og fysikk. -Jeg tok matte under bachelorgraden.
-Gjorde du? Så flott. -Hva synes du om det?
Professor Sturridge er tøff.
-Er han? Det har jeg ikke lagt merke til. -Hun, mener du vel?
Ja visst, ja. Beklager. Hun er bare så mandig.
Vi stikker ned på baren, og jeg vil at du skal bli med.
Jeg vil bare få ordnet dette, så kommer jeg.
God arbeidsmoral.
Uansett hva du velger i livet, vet jeg at du vil lykkes.
Vi ses der nede.
FOR NYE STUDENTER
Kom igjen, adresseliste.
Det snakkes ikke så mye om det...
-Hva nå? -Jeg er der-du-vet.
Jeg leter etter det-du-vet på datamaskinen.
-Hvorfor ringer du? -Jeg kan ikke med sånt.
Jeg har brukt tre kvarter på å skru den på.
-Hvor er adresselisten? -Kan jeg vite det?
-Har du ikke brukt en datamaskin før? -Jo, men ikke den.
-Hva ser du? -En foss.
-Er det mapper der også. -Mapper?
De små ikonene som ligner mapper.
Nei, jeg ser ingen mapper. Det er jo kun en foss.
-Ser du på pauseskjermen? -Hva da?
Mine damer og herrer: Lady Gabriella Penrose-Howe.
Hva venter hun på?
Hun må komme i støtet. Gi henne et øyeblikk.
-Vet du hva en mus er? -Ja. Ja, det vet jeg.
Beveg på den.
Nå! Ja, nå skjedde det noe!
Nå er skjermen lilla og grå, og det er mange små mapper der.
Hva gjør jeg nå?
Se etter en som heter "adresseliste" eller noe sånt.
Koteletten min blir kald.
"Utgående post" heter denne. Er det den?
-Kanskje. -Hva nå?
Trekk den over til USB-pennen.
-Er du klar? -Jeg orker ikke dette.
Jo da. Han betaler deg 1500 pund per nattklubb, og han eier fem stykker.
Det er 7500 pund. Nesten nok til å betale barregningen.
Hva betyr det?
Min 92 år gamle, blinde svigermor klarer dette.
Beveg pilen over til mappen.
Pilen...
-Hvordan gjør jeg det? -Med musen.
Bruk musen til å føre pilen bort til mappen.
Ikke kjeft på meg, for faen.
Hei, Imran.
Det er neppe noe, men ei ny jente vil hjelpe til med studentforeningen,
og det foregår noe muffens her.
Vil du se om hun faktisk er en student? Hun heter Rani Rakowski.
Pokker! Jeg glemte mobilen i jakka. Den henger på kontoret.
-Det går bra. Jeg henter den. -Takk.
-Jeg førte pilen over til mappen. Hva nå? -Trykk på museknappen og hold den inne.
Nemlig.
S-T-O... Store pupper.
Kom igjen.
Uten å slippe knappen trekker du den over til USB-en.
-Hva er en USB? -Hva er en...
Det finnes ingen spor etter henne.
Blir du med? Jeg må snakke med henne.
Kom igjen.
Hvor mange egg i uka?
Første... Kom igjen.
Syv. Det er problemet.
-Bli der. Jeg er på vei. -Flott.
Kom igjen.
Se dokumentaren. Du vil aldri spise kjøtt igjen.
Flott. Kom igjen.
En tredobbel vodka med tonic, er du snill.
-Dropp tonic-en. -Jeg setter den på regningen din.
Ingen alkohol eller narkotika, sa du.
-Jeg trenger det. -Nei.
Jeg går ikke ut der edru.
Jeg verken synger, danser eller spiller. Jeg er ubrukelig.
-Jeg er som en blindtarm. -Hva så?
De vil stirre på deg og ta bilder, som ved en bilulykke.
-Virkelig? -Ja.
Se på deg som... en familie på fire etter et sammenstøt med en lastebil.
Greit. Det hjelper. Fortsett å snakke.
De har skåret mora og barna ut, men faren overlever neppe.
Takk.
Hva skjer, søtnoser?
Hvordan har dere det i kveld?
-Stå på, Gabby! -Hvem vil ha gratis stæsj?
Høyere! Hvem vil ha gratis stæsj?
Det vil ta timevis å sende så mange meldinger.
Nei. Vi kan sende en automatisk melding fra laptopen.
Jeg fant robotsoftware med åpen kildekoding på Google.
-Hva sa hun? -Hva skriver vi?
"Hallo! Vi selger kvalitetskokain."
-Vi bruker kodeord. -Hva med "voksengodteri"?
Høres ikke det pedofilt ut?
Det må appellere til middelklassen som bruker kokain i middagsselskapene.
Colombiansk After Eight?
Ta med ordene fairtrade og økologi.
Kaller man et usertifisert produkt økologisk, bryter man faktisk loven.
-Ja, for det gjør ikke kokainlangingen. -Dette går aldri.
Vi sender ut søppel og håper på napp.
Flygeblader, telefonsalg... Det er tre prosent sjanse for å lykkes.
-Hva med henvisninger? -Nærmere 50 prosent.
-Vi trenger noen som kan spre ryktet. -Og om noen på listen jobber i politiet?
Ingen tar seg bryet med å spore opp en anonym tekstmelding.
Hva om vi skriver til en velgjører som kontakter politiet?
Kontakter du politiet hver gang du får søppel-post fra en nigeriansk prins?
Vi bruker en mobil med kontantkort, så de ikke kan spore den hit.
-Kaffe. -Gjerne det. Takk.
Det er kodeordet. Kaffe med melk for kokain.
Espresso for crack. Én shot. To shots.
Hvor mange poser?
-Det høres bra ut. -God idé.
Skitt fiske.
DEAN
-Skal vi bestille ordentlig kaffe? -God idé.
Fy flate!
Hva trenger du?
Er meldingen det jeg tror?
-Ja. -Hvordan vet jeg at du ikke er purk?
Med mindre du vil kjøpe flere kilo, er ikke purken interessert.
Greit. To kaffe med melk, en dobbel espresso.
-Hvor er du? -Makepeace Avenue.
Noen kommer straks. Spre det videre.
-Greit. -Ha det...
Ja!
Se!
Hallo! Hva vil du?
-Hvor er du? -Hvilken kaffe vil du ha?
-Et øyeblikk. -Hvor er du?
-Hvor er du?
Hva er du kledd i? Ikke sånn ment.
Jeg mener bare... Slik at vi kan gjenkjenne deg.
-Noen kommer straks. -Bra.
Man blir skikkelig høy av det.
-Så vi gjenkjenner deg. -Spre det videre.
Tekst: Marianne Heggernes