Hai! Hai! Hai!
- Ușile închise! - Stai inauntru!
Doamne, doamne, doamne!
- Doamne, doamne ... - Ajută-mă, cineva!
Trebuie să o luăm! Nu o las aici!
- Oh, și aș vrea? - Sigur că ai face!
- Sigur că aș face!
- Nu este ceea ce crezi tu.
Iată un lucru pe care nu-l înțeleg.
Oameni care își fac griji că locuiesc într-un oraș mare
din cauza întregii crime.
După cum vă va spune orice adevărat pasionat de crimă,
este boondocks de care trebuie să vă faceți griji.
Adică, să recunoaștem. Nimeni nu a descoperit vreodată 19 corpuri îngropate
în curtea unei clădiri de apartamente cu 14 etaje.
Sunt priviți peste tot aici.
Și newyorkezii au un mod special de comunicare.
Și prin special, vreau să spun direct.
Suntem strânși și strânși unul peste celălalt
ca cei dintre noi care trăim ...
la Arconia.
- Hei, ridică-te. Stai, ești ...
- Eu sunt Brazzos. Oh, rahatule, omule!
Obișnuiam să mă uit la emisiunea aia cu tatăl meu
când eram copil! Acesta era preferatul lui!
Stai, care a fost acel lucru pe care l-ai spus mereu?
- Aceasta trimite ancheta într-o direcție complet nouă.
Gata, omule! Asta e!
Oh, la naiba! Atât de cool.
Tata are ALS acum.
Nu prea poate vorbi sau ...
hrănește-se mai mult. - Îmi pare rău.
- E în ospiciu, dar ...
pur și simplu nu se va da drumul, știi?
Și, sincer, ar fi, mai bine, pentru întreaga mea familie dacă ...
dacă ar vrea.
- - Vrei o fotografie? - Da! Desigur!
Da! Ar fi minunat. Multumesc omule!
- De fapt, ai putea să-l faci peisaj?
- Întoarce-l lateral. - Mai bine dacă o întorci acolo. Da.
E bine, e bine. Da.
- Spune-i tatălui tău Brazzos că a făcut poza aia.
- Voi, voi, dar el nu va înțelege, știi?
Nu mai.
- - Pa. - Multumesc omule. Mulțumesc mult.
New York-ul poate fi o nenorocită.
Toti ochii pe tine tot timpul.
- Buna iubito. Unde mergi atât de greu?
Două mii de femei raportează agresiuni aici în fiecare an,
deci este un loc care te face să te înțepi de Dateline
pentru a afla cum să nu ajungeți pe Dateline.
Am acest vis recurent.
Sunt în pat, mă trezesc,
și este un bărbat care stă deasupra mea.
Așadar, îl lovesc cu piciorul în nuci și mă apuc de acul meu de tricotat ...
... și îl dau jos
până la os cu chestia aia.
Uneori, când nu pot să dorm,
Îmi imaginez uciderea brutală a acelui tip.
Și sunt afară ca o lumină. Funcționează de fiecare dată.
După cum am spus, este mult. Nu fi aici dacă nu îți place mult.
"NYC. Ce ai despre tine?"
Care, desigur, este o replică dintr-un spectacol de mare succes despre un orfan.
Și nu ne simțim cu toții orfani aici uneori,
ne chinuim să ne găsim locul?
Am văzut recent această piesă de dans strălucită pe internetul mondial,
setat pe Moonlight.
O simplă premisă a unui om care încearcă să ajungă
partea de sus a unei scări și căderea,
dar încercând întotdeauna să găsesc o cale nouă
să revin din nou.
Și m-am gândit, nu este asta fiecare dintre noi,
în fiecare zi în acest burg mare?
Asta e viața în New‐‐
Într-adevăr?!
Nu vezi această haină !?
Totuși, un lucru este sigur în acest oraș.
Tocmai când totul începe să se simtă la fel,
atunci ești lovit de ceva
nu ai văzut niciodată venind.
Hei, Lester.
Oh, Ursula, dragul meu.
Orice pentru mine? - Da. Salvați-mi o călătorie.
- Oh. Da, toate acestea sunt cercetări pentru spectacolele pe care le dezvolt.
Unele off-, altele off-off, știi?
Stai departe de teatru dacă vrei o viață, Ursula. Aveți încredere în mine.
Ține-l!
Ah! Oh! Îmi pare rău. Mulțumiri.
Eu doar - Ooh!
Ah! Am înțeles.
Îmi pare rău, sunt doar ...
un lucru important puțin mai târziu - - Da, și eu.
- Oh Salut.
Filmezi ceva astăzi? - Îmi pare rău?
- Tot machiajul, tocmai am presupus.
- Nu port machiaj.
- Oh. Bine.
Nici eu.
Este încă ora 5:00, știi?
- Tocilar.
-Tim Kono.
Cu un K. Da.
Vedeți ceva ce aveți în pachetele de astăzi?
Bine. Nu știu de ce se întâmplă asta.
Ei bine, acesta este foarte important pentru mine.
Cât de devreme mâine? -
- Îți plac Beats?
Am avut o pereche galbenă. I-am iubit atât de mult.
Și apoi, ca un idiot,
Le las în metrou.
Problema este că, atunci când pierzi ceva la metrou,
tu - nu știi - Ding!
Chiar și liftul a vrut ca povestea aceea să se termine.
- Haide, Winnie.
Winnie. Nu.
Bine.
Ascultați totul nu este în regulă în Oklahoma,
de la Cinda Canning.
Finanțarea este asigurată de sponsorii noștri,
Rand Corporation, Fundația Milton și Miriam Swann
pentru artă și pentru dizolvarea Rezervei Federale,
și Trader Joe's.
Cu sprijin suplimentar de la Royal Crown Cruises,
prințul moștenitor regal al Dubaiului,
și ascultători ca tine.
Și acum, iată Cinda Canning
cu episodul șase din All Is Not OK In Oklahoma.
Când Ray Butler m-a dus în pădure
în spatele hambarului său în acea noapte din Chickasha
Nu mă așteptam să găsesc nimic
legat de dispariția nepoatei sale, Becky.
Mă gândeam mai mult la alegerea vestimentară neortodoxă a lui Ray
pentru traiul la fermă.
Dar toate acestea s-au schimbat din cauza a ceea ce se întâmpla
lângă albia râului,
unde vechiul laborator al lui Ray, Bo,
săpa la ceva din murdărie.
Odată ce și-a obținut premiul dezgropat,
Bo a alergat cu mândrie spre mine, atârnând în gură.
A durat un moment pentru a absorbi ceea ce era,
dar apoi, a devenit prea clar.
Bo găsise ...
- Rahat!
- Gah meu ... Nu.
Da! Asta e bine.
- Lester, este real? - Nu știu. Aflăm.
Chiar și cu o ploaie constantă din Oklahoma,
Am fost confixat ...
- Ei bine, uite cine a primit ultimul stand!
Dar toate acestea s-au schimbat din cauza a ceea ce se întâmpla lângă albia râului.
- Ascultă, dacă te-am jignit vreodată
în oricare dintre numeroasele ore în care mi-ai făcut o audiție,
atunci‐‐ - Nu am audiat niciodată pentru tine.
- Oh, nu ești Scott Bakula?
- Eu nu sunt.
- Oh! Tu ești celălalt. Am înțeles.
Păi, ascultă, nu-am să spun un cuvânt,
dar podcastul meu preferat tocmai a lansat un nou episod în seara asta și
- Ce are Bo în gură?
- Nu știu!
Oh...
Exc ...
- Știi dacă sunt disponibile? - Îmi pare rău. Suntem complet rezervați ...
- Hei! Vin la tine!
- Mulțumesc.
- Da!
Așezați-vă! Jumătate din clădire este aici.
Apropo, eu sunt Oliver. Oliver Putnam.
- Charles. Charles ‐ Haden Savage.
- Hei. Sunt Mabel.
- Nu chiar. Ce este - Oh.
Un mare nume vechi de școală.
- Ieși.
Ce dracu e în gura lui Bo?
Chiloții lui Becky!
- Nu este Ray. Prea evident. - Exact.
- Absolut. Ascultă, sunt doar ușurat
că ceva din Becky Butler a apărut undeva.
Aproape că am uitat cine a dispărut.
Au durat prea mult cu el.
Președinte al Consiliului Studențesc,
„avea un zâmbet care să lumineze o cameră”, bla bla bla.
Da da. Ascultă, sunt cu toții pentru o bună descuamare a cepei,
dar hai să o accelerăm, oameni buni. Vă rog.
În acel moment ...
cine ești, creatură fascinantă?
Adică, ne-am luat locurile acum 30 de ani, când Arconia era accesibilă,
dar tu? Au părinții tăi un loc acolo -
- Dumnezeule! Nu trebuie să răspunzi la asta, Mabel.
Adică, dacă nu vrei, pentru că sunt și curioasă.
- De unde te știu? - Oh, Charles era înăuntru
un serial TV vechi, acum mulți, mulți ani.
Cum se numea? Uh, Bozos. - Brazzos.
- Oh, bine.
- Cât despre mine, uh,
regia este meseria mea de zi cu zi. Sunt sigur că ești conștient.
Dar, uh, nepoții mei ...
sunt pasiunea mea.
Mi-aș dori doar să am mai mult timp de petrecut cu ei.
Asta chiar ne dorim, nu-i așa?
Mai mult timp cu oamenii pe care îi iubim.
- Îl trec literalmente în lift o dată pe lună, doar ca să știi.
Oricum,
acestea sunt cepele noastre proverbiale.
Crud și decojit. Si al tau?
Vrei să ne exfoliezi?
- Eu nu.
- Pot sa? - Absolut nu.
- Nu Nu. Mulțumesc mult.
- Mulțumesc.
Buna draga.
Oh! E un câine adevărat.
Da da.
Uita-te la asta.
Lester, ce naiba? - Am găsit pe cineva mort.
- Ce?
- Se pare că s-au ofensat singuri.
- - Iti bati joc de mine. - Etajul 9.
Nu pot lăsa pe nimeni să intre.
- Nu putem merge la apartamentele noastre? - Nu, domnule. Îmi pare rău.
- A spus el etajul al nouălea? - Da.
- Aș putea să ne ducem la liftul de marfă,
doar pentru a arunca o privire.
- Doar pentru a vedea ce se întâmplă.
- Bine. Dar ar trebui să o ducem la opt.
- De ce?
- Vor avea polițiști postați pe nouă.
- Ooh, ești cuminte.
- Spune-i căpitanului că este o sinucidere.
În regulă, băieți, am nevoie să faceți un pas în jurul clădirii.
Este tipul acela de la lift!
O Doamne. O Doamne. Este tipul acela!
Este tipul ăsta ... - Capul lui era ...
Am văzut cadavre TV. Asta a fost - Ai avut vreodată ...
S-a împușcat singur! - Nu, nu a făcut-o.
L-am văzut, cum, acum o oră?
Părea că va merge să facă așa ceva?
- Oh! - Ești asociat cu decedatul?
- Nu Nu. Nu-l cunoaștem. - Suntem vecini în clădire.
Locuim în clădire.
- Mm ‐ hmm. Deci, nu-l cunoști? - Doar în treacăt.
- Nu trecerea lui. - Nu da.
Când trecem pe lângă el.
- Înainte să treacă.
- Asta e corect. Um, dar ești tu,
sigur, a fost sinucidere?
- Nu are sens.
- Adică, chiar și în treacăt, nu părea genul.
- Deci, nu-l cunoști. Uite,
probabil că abia începi ancheta,
uitându-se la toate criminalistica - - La naiba.
Pe ce podcast nenorocit sunteți cu toții conectați? Huh?
Îl jur pe Dumnezeu, dacă mă întâlnesc
încă o adevărată crimă ...
Acesta este sinuciderea. Este manual.
Pulbere de reziduuri pe mâini, dovezi ale stresului financiar.
Am găsit chiar și o notă pe laptopul său spunând că este plecat de aici,
care este exact locul unde trebuie să fiți cu toții.
- Și dacă nu - Nuh, nu, nu.
- B ‐ b ‐ but, y ‐ y ‐ you‐‐ - Nu, nu, nu, nu, nu. Nu este.
Deci, mergeți mai departe și bucurați-vă de micile voastre drăguțe,
și fii bucuros că mai ai unul.
Ai naibii de crimă adevărată, nenorocită.
- Geanta de gunoi nenorocită!
- De ce s-ar urca cu liftul cu asta?
Există un jgheab la fiecare etaj. Ce era acolo?
- Cu toții avem același gând?
Geanta de gunoi!
- Ah. Gând diferit.
Ar trebui să ne facem propriul podcast.
Sunt sigur că fiecare podcaster adevărat al crimei își dorește ca el să fi fost în acest caz
chiar de la început.
Și iată-ne, w-‐
Știi ce? Ar trebui să înregistrez acest lucru chiar acum.
- Ei bine, acum, singurul lucru care contează este că
există un ucigaș liber dacă avem dreptate,
și ar putea locui undeva în clădirea noastră.
- Oh, este o linie foarte bună.
Livrat prost, dar o linie bună. Deci, fă-o din nou pentru mine,
și de asta am nevoie. Vreau să lovești cu adevărat criminalul.
Tu stii? Doar ucigaș.
- Este un criminal ucis undeva -
- Nu este nevoie să țipi. - E prea greu.
- Știi ce am nevoie să faci? Chiar pumn
undeva. - Există un ...
Dă-mi o acțiune. - Acțiune.
- Ucigașul liber undeva.
- Bine, fă-o din nou, dar mai încet,
și cu, știi,
ca un om ...
- „Dacă mai este cineva care să aibă grijă,
nu mai este nimic pentru mine. "
Este asta...
„M-am săturat să mă simt singur.
Nu mai vreau să fiu singur. "
- Acesta este al lui. E mail aici către Tim Kono.
Și alte note!
Încearcă să obțină ultimele sale cuvinte nu?
Se pare că avem răspunsul nostru.
- Deci asta este? Au fost efectuate?
Fără podcast.
- Înapoi în Oklahoma.
Am citit scenariul. Personajul meu nu are linii,
nici un.
Stai, vor pe cineva care seamănă cu Brazzos,
și vor să aud pentru asta?
Ei bine, nu am întârziat atât de mult.
Putem lua partea de sus lângă fereastră?
Îl voi lua pe Cezar cu crutoanele balsamice și duble.
Trebuie să cereți o masă mai mare.
Am coșul meu de cumpărături.
Spune-le că e Iepuraș. Ei mă cunosc.
- Nu sunt întotdeauna aici.
- Tocmai veneam să te iau.
- Am o audiție. Așteptați un minut.
- Este vorba despre ... - - Da.
- În interior sau în exterior, buze moi. Am locuri unde să fiu.
- La dracu. Sunt doar ofertă.
- Bine, așa că știu ce am găsit noaptea trecută,
dar mă cunosc și pe mine și nu mă pot opri să mă gândesc la asta.
- Nici eu nu pot. - Acum o săptămână l-am văzut pe Tim,
tipul mort, la apartamentul lui Bunny. - Ooh, ea este șefa consiliului.
- Bine, așa că o întreba despre un pachet
a lui pe care a primit-o din greșeală.
- Are sens. Sunt pe linia A. Primesc pachete livrate greșit
pe linia C tot timpul.
- Îți amintești de el pe lift spunând ...
- Bine. Nu știu de ce se întâmplă asta.
- Și a fost important și nu a putut să-l înțeleagă ...
- Ei bine, cât de devreme mâine?
- Bunny are pachetul.
- Am o cale de intrare.
- Ce ... Cine ești tu?
- Remodelez. - Acesta este un
Cât de multe camere sunt în asta?
Locuiești aici în mijlocul unei renovări?
- Shh! Vă rog să vă concentrați.
Uite, iată-l.
Un traseu direct în Bunny's.
Trebuie doar să scoatem grătarul.
- Nu Nu NU.
Ai uitat?
Eu sunt Brazzos.
- Hei, Will! Surprinde!
Bunicul e aici! - Tată, este ...
este duminica. Mama are copii. Sunt la grădina zoologică.
- Oh. Dreapta.
Păi atunci, le voi lăsa pentru ei.
Pachetul nou arată fantastic, Will.
Da, copiii locuiesc acolo.
- Da, îmi pare rău că mi-a fost dor de ei.
Dar aceasta este - aceasta este o ...
bun. Tu și cu mine devenim puțin ...
Jersey atârnă timp.
- Timp de agățare Jersey?
Deci, care-i treaba?
- Ai lapte?
- Brazzos era fiul unui lăcătuș,
Așa că echipajul mi-a dat aceste chei Jimmy ca un cadou final, sezonul 5.
- Am urmărit câteva dintre acestea. Brazzos.
Îmi plac lucrurile de la începutul anilor '90.
Uneori, poți vedea pantalonii Hammer.
Ai fost cuminte. Ești un actor bun.
Ai mai făcut alte spectacole? - Uh, am făcut câțiva piloți,
dar nu au mers înainte. Nu cred că testez bine.
- Hm. Pot observa asta. - Da multumesc. Stai ce?
- Asta e a lui Bunny.
Deci, cum merge?
- Bun. Este bine.
Știi, th-th ‐ acolo sunt niște lucruri acolo.
Da? - Da.
- Ai primit, uh, următorul tău proiect?
- Ei bine, am crezut că am ceva, dar ...
tocmai a dispărut.
Asa de...
Voi, va trebui, um ...
- Oh nu...
Doamne ... - Știi, eu-eu-chiar nu am făcut-o
vreau să devină asta
un lucru obișnuit, dar sunt legat.
- Tată ... - Dragă, sunt atât de ...
aproape de câteva lucruri. - Da, asta ai spus ultima dată.
- Cat timp ai trait aici? - Douăzeci și opt de ani.
- Dar nu întotdeauna de unul singur.
Ești singur de 28 de ani? - Shh ...
Singurul nu este atât de rău. Îmi place singur.
Dă-mi acea alegere mai mică.
Tatăl meu era Charles. Eu - sunt junior.
A fost cel mai consistent refren al copilăriei mele
a fost cât de mult eram ca el.
Și chiar am fost.
Amândoi am fost dreptaci, dar am folosit foarfece cu mâna stângă.
Amândoi am putea ridica aproape orice instrument și îl putem juca după ureche.
Dar dă-ne ...
algebră de bază? Uita de asta.
A devenit gri la 47 de ani,
alb la 58 de ani și, hm?
Oameni ca tatăl meu.
Au vrut să fie un compliment ...
când au spus că sunt ca el, dar ...
era îngrozitor pentru mama mea. Îngrozitor.
A încercat să o facă să se simtă ...
mic. Părea să obțină ...
plăcere din ea,
făcând-o să se simtă prostească.
Făcând-o să se simtă nesigură de ea însăși.
Deci, la un moment dat ...
M-am gândit, ei bine,
folosim foarfece la fel,
și putem cânta orice instrument în același mod.
Cotele sunt ...
Singurul nu este atât de rău.
Evident, este ...
mortifiant ...
venind la tine așa. Sunt...
revoltat asupra mea.
Dar eu...
Nu pot obține niciun lucru, știi?
Vreau să spun că sunt ani - acum.
Și așa, eu doar
Am nevoie de puțin ajutor de la cineva -
- Trebuie să vinzi apartamentul.
- Nu pot face asta. - Tata,
nu poți continua să trăiești așa.
- Tot ce am. Sunt cine sunt.
- Da, bine, evident, mă întristează foarte mult să aud asta.
- Îmi pare rău.
Chiar îmi pare rău.
Pentru atâtea lucruri.
Dar, este doar un petic dur, dragă, și eu doar -
Stop, stop, stop, stop.
Nu pot. Nu din nou.
- Ei bine, eu ...
Cu siguranță apreciez, um ...
știi, tot ce ai făcut,
și-și-și nu vă faceți griji. Acesta este doar un ...
este un moment stâncos,
asta e tot. Voi fi bine. - Tata. Stai la cina de duminică.
- Nu Nu NU. De fapt, trebuie să mă întorc.
Fac. Deci știi...
Trebuie să sapi. Nasul la piatră de măcinat, nu?
Pot să am haina mea? Vă rog?
- Este apartamentul mătușii mele.
Mi-a cerut să o refac pentru ea.
Puteți vedea cât de bine merge.
Este pentru prima dată când sunt singur, ca ...
vreodată.
Tind să fac pachete oriunde merg.
Când eram copil, aveam pachetul Hardy Boys.
- Este o referință prea veche pentru tine.
- Eram școală veche numindu-ne așa.
Oricum, eu și Hardy Boys ...
Ei bine, am fost patru, și doi am fost băieți, de altfel.
Am intra în rezolvarea misterelor din jur
complexul în care am trăit cu toții.
- Deci, lucrurile astea nu sunt noi pentru tine.
- Adică, acestea erau mistere inventate.
Cel puțin, majoritatea au fost.
- Și băieții tăi Hardy, unde sunt acum?
- Poate ai dreptate.
Poate că merge mai bine la asta.
Ai vreun noroc cu asta?
- Oh, sunt de ceva vreme.
- Da! Bună treabă, Brazzos.
- Bine. Acesta este un dormitor cu trei linii.
Îți iei viața, masa, de rezervă.
Voi lua bucătăria și dormitoarele pe lateral.
Acum, Bunny probabil își păstrează pachetele într-o colibă
sau o bufet. - Brazzos, uită-te la mâna ta.
Avem primul nostru indiciu.
Și am furat-o de la un vecin ca să o luăm!
Da. Știu. Am fost acolo.
Ar trebui să-l deschizi.
Nu pot să spun dacă vreau să nu fie nimic sau ...
ca să fie ceva.
Ce este?
- Ce tip se omorâ
la o oră după ce a fost disperat să pună mâna pe el ...
pe aceasta?
- Iată un lucru pe care nu-l înțeleg.
Oameni care își fac griji că locuiesc în marele oraș
din cauza întregii crime.
După cum vă va spune orice adevărat pasionat de crimă,
este boondocks de care trebuie să vă faceți griji.
Tras-o.
- Nu știu. Este atât de PBSy.
Ca un documentar Ken Burns din istoria plictiselii.
Poate că Mabel ar trebui să încerce. - Mai bine mor.
- Și acum, îmi dă partea mea.
- Deci, mâine, vom stabili o cronologie.
- Am hărți și am planuri complete
din fiecare etaj al Arconiei.
- Oh. Îți place.
- Hei, ați auzit de acea moarte misterioasă în parc aseară?
Am putea multitasca puțin.
Silo afară o a doua anchetă,
- face un al doilea podcast. - Nu.
Trebuie să ne concentrăm. Numai crimele din clădire.
- „Numai crimele din clădire”.
Bun venit la...
Numai uciderea în clădire.
Un adevărat podcast criminal.
Sunt gazda ta,
Charles ‐ Haden Savage.
- Pentru acum.
- Hei. Cum stă treaba?
- Oh bine. Toate bune. Tu?
- Bun.
Știi, uneori simt mirosul de omleta pe care o faci.
- Oh! Îmi pare rău. Data viitoare, voi porni ventilatorul.
- Nu. Îmi place.
Îmi amintește de Lucy.
Era preferata ei, nu?
Ai auzit de ea?
- Aici - Uh, ici și colo.
- Ei bine, spune-i salut pentru mine data viitoare.
Un mare mister adevărat al crimei se dezlănțuie
ca o ceapă.
Mai întâi crima, apoi personajele,
și apoi secretele lor.
Secretele sunt partea distractivă.
Cine spune adevărul?
Cine minte?
Ce ascund?
Pentru că, să fim sinceri.
Uneori este mai ușor să-ți dai seama de secretul altcuiva
decât este să ai de-a face cu ai tăi.