Când conduc un nou spectacol,
cel mai greu este să îi faci pe actori să aibă încredere unul în celălalt.
Fac un podcast.
Un adevărat podcast despre crimă despre o crimă
în propria noastră clădire.
- Ești asociat cu decedatul?
- Probabil că abia începi ancheta,
uitându-se la toate criminalistice - - La naiba.
Dacă mai întâlnesc încă o adevărată crimă ...
- Am ceva grozav aici.
- Ce-a fost asta? 32K? - Acum, este 35.
- Tind să fac pachete oriunde merg.
Când eram copil, aveam pachetul Hardy Boys.
- Mabel este o tânără dulce care a promis că nu ne va păstra secrete.
- O Doamne! Acolo e!
- Este Tie-Dye Guy!
- Nu l-am ucis pe Tim Kono.
- Tim a fost ucis? La naiba, avea dreptate.
- Tim a crezut că va fi ucis?
- Încercase să dea jos acest dealer de bijuterii de pe piața neagră, pe nume Angel.
- Tim Kono era un singuratic care lucra într-o bancă.
Demontarea unui dealer de bijuterii de pe piața neagră
pare un pic off-brand, nu crezi?
- Poate ... Apoi, din nou, le-am găsit în apartamentul lui.
Suntem cu toții născuți singuri.
Cu excepția cazului în care sunteți gemeni sau ceva de genul,
dar gemenii mă târăsc dracu '.
Și nici măcar să nu mă apuc de triplete
sau cvadrupla‐‐ Indiferent de dracu ’se numesc.
Nu știu, pentru că nu asta e ideea mea. Punctul meu de vedere este
suntem născuți singuri,
ne petrecem cea mai mare parte a timpului singuri,
apoi ieșim cu toții singuri.
Când eram copil, era această emisiune la TV
Capul lui Herman. Îți amintești rahatul ăsta?
Herman a fost acest tip care a avut
acești oameni imaginați din cap, sfătuindu-l.
- Nu există dragoste la prima vedere!
Unul era cel nervos, unul era cel romantic ...
Nu-mi amintesc toate detaliile, dar îmi amintesc de dracu din spectacol.
Și mi-a plăcut pentru că bătrânul Herman nu era singur.
Știi ce vreau să spun? Avea acești oameni în cap.
Mult timp am jucat-o ca Herman.
Doar eu și oamenii care mă sfătuiesc în capul meu.
Și apoi m-am dus și mi-am dat drumul asta ascultând
la ticălosul ăla romantic din capul meu prea mult.
Hei, ascultători de podcasturi.
Aici, la Only Murders in the Building, când ne este foame ...
Hei.
Ce faci? Am spus că facem creșa împreună.
- Am așteptat. Cât am putut.
Poate că amprentele labei pisicii Evelyn nu au însemnat nimic.
Dar poate că au fost cheia întregului ...
- Nu supuneți copilul nostru nenăscut
la acest adevărat rahat de crimă, te rog!
- Acesta este drăguț. - Mm ...
- Nu primesc un sărut salut?
- Greseala mea. Greșeala mea. Te-am înțeles.
... nu pot vedea de fapt culoarea roșie ...
- Crezi că nu voi mirosi țigara aia pe tine?
- Nu începe.
Am avut un copil mort azi.
Vin la tine în direct din ...
- O fetiță.
Tatăl vitreg.
Abuz. Toate acelea.
- Bine.
Dar rahatul acesta se oprește când vine Kareem.
- Cine dracu e Kareem?
Nu fiul meu. - Kareem Abdul ‐ Jabbar?
- Asa de? - Este un atlet, un savant,
un activist?
- Și Kareem Hardison este Dwayne Wayne în O lume diferită. Nu-mi pasă.
- Kadeem. - Ce?
- Kadeem Hardison.
- Asta am spus. Este același rahat.
Ce vrei sa spui?
- Știi, speram că vei fi acasă la timp pentru a mă ajuta cu asta.
- Nu m-ai auzit doar să-ți spun despre ziua mea de azi?
- Doar...
nu ajunge ca Jerguson, Dee. Bine?
Nu cu asta m-am căsătorit. - Bine. Bine.
Howard Morris locuiește la Arconia în apartamentul 3D,
un loc înțepător cu mătreață de pisică.
- Arconia?
Dar chiar mai puternic decât mirosul
era furia lui Howard față de Tim Kono.
- Ce dracu? Nu, am închis cazul.
- Oh, rahat, despre asta vorbești?
- Ce? Ce naiba spun? - Știi ce?
Să o oprim. - Nu, a fost un sinucidere,
deschide și închide.
- Bine, dar, îmi pare rău ... Cum rămâne cu amprentele labei?
Pentru că pisica
care a intrat după și au găsit-o.
- Tu dracu 'pe bune?
Și ce dacă?
Pisica a făcut-o?
Nu, pe bune. Haideți - hai doar - Deci, pisica a făcut-o?
De ce asculti acest rahat?
- My Yard Dog Homies îl stimulează pe Twitter.
Adică, tipii ăștia sunt ...
sunt prost, dar spun povestea foarte bine.
- Da, nu ... nu spun povești.
Și nu greșesc cazurile mele.
- Stai, unde te duci? - Tu unde crezi?
- Dee, hai. - Tu stii...
nu trebuia să mă lovești cu rahatul de lucru. Nu azi.
- Am continuat să ne uităm la bijuterii
pentru ceea ce se simțea ca o bătaie prea lungă.
- Le-am găsit în apartamentul lui Tim.
M-am întors singur după ce am plecat.
- Te-ai întors fără noi?
- Charles primesc, dar fără mine?
- L-am găsit pe acesta.
Si acesta. Acestea sunt toate de la Angel.
- Cine este Angel?
- Acesta este singurul nume pe care l-am primit.
Kono era obsedat să cumpere piese de la Angel.
Suge Tim a murit înainte de a obține cea pe care și-o dorea cu adevărat.
- Și care era acela?
- Uh, am o poză undeva.
Încercase de ani de zile să-l găsească. O pot dezgropa.
- Da, te rog,
și trimite-mi textul imediat ce îl găsești.
- Și eu. - Eu, trei!
- Doar eu.
- Știi, l-am legat pe Tim cu conexiunea mea de bijuterii,
Cutter, pentru a vorbi despre acea piesă pe care și-o dorea.
- O Doamne!
Răsucirile acestei situații sunt doar incredibile.
Este ca un curcubeu realizat de un spiriduș beat.
Pot spune că pentru că sunt trei sferturi irlandez,
și am o mică problemă de băut.
- Aștepta. Tim ar fi trebuit să se întâlnească astăzi cu Cutter aici.
- O să ghicesc că nu ești Cutter.
- Vii la Bayport,
Trebuie să-l aud de la Miss Skullcap aici?
Nu mă suni?
- Buna mama.
- Și băiatul acela trist și singur
crescut de o mamă abuzivă psihologic nu era altul ...
decât Stephen Joshua Sondheim.
Și lasă-mă să-ți spun ceva despre Steve.
Când este în joc, este o binecuvântare.
Și când nu este, sunt răbdător. - Mm.
- Hei.
Tavo mi-a trimis textul acelei fotografii de la Tim.
Tim?
Din Arconia, Tim?
De ce ești încă în contact cu băiatul respectiv după ce i-a făcut lui Oscar?
- Nu sunt, mami. El a murit.
- El a fost ucis. - Omorât?
- In clădire. - Catchy, nu?
- Oh Doamne.
Locul acela nu este bun pentru tine.
Știam că nu ar fi trebuit să te las să te întorci acolo.
- Permiteți-mi să? Am crescut, mami.
- Investigăm, iar fiica ta a fost de mare ajutor în acest sens.
- Ce vrei să spui să investighezi? Adică noi,
și fiica ta, produc un podcast despre crima lui Tim Kono.
- Te-am lăsat să te întorci acolo doar pentru că mi-ai promis
te concentrai pe cariera ta de design.
- Nu mai spune că m-ai lăsat.
Și un podcast nu este nimic.
- Ei bine, spuneți asta celor 17 abonați ai noștri.
- Wow. Șaptesprezece, este bine?
- Nu. - Fiica mea nu se poate abține.
Este prinsă în trecut.
Dar tu...
Câți ani aveți doi? 80?
- Te voi face să știi că sunt înăuntru
foarte devreme la mijlocul anilor '60.
- Îl tragi pe fetița mea înapoi în cel mai rău lucru care i s-a întâmplat vreodată?
- Uite, nu sunt o fetiță!
Prietenul meu, prietenul nostru, Zoe a murit
la o petrecere de Revelion pe acoperișul Arconiei.
Și credem că Tim a văzut ce s-a întâmplat cu adevărat.
- Dar nu a spus niciodată nimănui. - Oscar a fost blamat și a plecat,
dar e plecat acum și mă simt bine.
- Este bine să nu poți termina nimic sau să te concentrezi
pentru că mintea ta este blocată în trecut?
- Te rog opreștete! - Noaptea se teme bine?
- Ahem.
- Stai ce? "Neinregistrat"?
Oh, am crezut că te-am trimis la IT.
- Cum stau, Williams?
- Jos ziua, Jerguson.
- Acesta este tipul meu.
E vina mea.
Munceam mereu.
Deci, când sora mea bogată s-a oferit să o ia pe Mabel
pentru pauzele școlare, m-am gândit ...
ce minunat.
Ar merge în oraș,
vezi muzee și piese de teatru ...
fii inspirat să visezi mare.
Încercați să vă urmăriți singurul copil,
atât de inteligent, atât de sigur de sine ...
transformă-te într-o fantomă din durere.
Atunci vezi dacă vrei să faci un podcast despre asta.
- Nu știam despre asta.
Nu știam despre multe ... se pare.
Dar, fiica ta este extraordinară.
E amuzantă,
intuitiv ... - Ciudat.
Dar, în-în-în cele mai bune moduri.
Modul în care toți oamenii tăi preferați sunt ciudați.
- Ai simțit vreodată că a fost ceva ce ai înșelat
atât de rău
nu te vei ierta niciodată?
- Bine...
- Pentru mine,
o lăsa să-și petreacă timpul la nenorocitul acela de apartament.
Vă rog să o lăsați să fie.
Las-o să meargă înainte, nu înapoi.
- Mami.
- Multumesc pentru cina. - Da, îmi mulțumesc.
Știi, probabil că are dreptate.
Totul a fost prost oricum.
- Au fost multe lucruri,
dar nu sunt sigur că a fost o prostie.
- De ce?
Sunt un străin care ți-a mințit o grămadă,
și sunteți doi randos care m-au tras într-un podcast.
- „Rando” este un argou pentru o persoană fără semnificație.
- Am folosit indicii de context, dar mulțumesc. - Cu plăcere.
- Totuși, ai putea face podcast-ul.
Poate învăța cum să folosiți Twitter. Nu este atât de greu.
Nu face TikTok.
- Mabel, a fost, uh ...
a fost cea mai vie pe care am simțit-o în ultimii zece ani.
- Și eu.
- Deci, uh ...
La revedere.
- Am strigat la.
De o mamă. - Știu.
Sunt zguduit.
Mabel m-a învățat acel cuvânt. - Mm.
La fel. - Știi, este o lege a naturii.
Nimic bun nu se întâmplă vreodată pe Long Island.
Gut Milk este foarte bun.
- Dreapta?! Cred că îmi dă abs.
- 13% alcool.
- Mm.
Noroc. - Hei.
Am avut o alergare bună,
dar nu putem continua.
- Complet de acord.
Și de ce este exact asta?
- Aceasta este viața lui Mabel.
Nu putem exploata durerea ei, jucând detectiv.
Fiecare poveste adevărată de crimă
este de fapt adevărat pentru cineva.
- Și asta doar ți se întâmplă?
- Cred că acum se simte personal.
- Mi s-a părut deja personal din cauza lui Winnie.
- Cine este Winnie?
- Cine‐‐ mă glumești ?!
Cainele meu! Winnie! Cine se recuperează
din a fi otrăvit‐‐ Faptul că
ai uitat complet de ea este profund îngrijorător pentru mine.
- De ce? Abia ne cunoaștem.
Mabel avea dreptate. Suntem cu toții randos.
- Bineînțeles că ne cunoaștem!
- Părinții mei sunt morți sau în viață?
- Mort. - Noroc.
Este Mabel?
- Nu, este Teddy. Sponsorul nostru.
"Vino la mine.
Trebuie să vorbim ".
- Toate capacele. De rău augur.
- Nu, acesta este doar felul în care scrie.
Dar tot pare rău.
Te-ar deranja să vii cu mine?
Sau sunt prea rando?
- Știi că abia am ieșit cu cei 20 de ani?
Stiai asta?
Eram singur.
Atunci,
marți seara la întâmplare,
O trag peste această femeie
pe care l-am prins trimitând mesaje în timp ce conduceam.
Și atunci acest larg a avut îndrăzneala
să mă mint la față
și spune că nu a trimis mesaje.
- Nu mințeam!
- Încă mă minți în față!
Dar, știam ...
atunci...
Nu voi mai fi singur.
Și acum, avem acest copil care vine -
- Kareem.
- Nu. Peste trupul meu mort. Nu o facem.
Trebuie doar să știu că voi fi bun la asta.
- Vei fi. - Nu, nu știi asta.
- Fac!
Așa cum știam că acei băieți de podcast erau pe ceva.
Ți-a fost dor de ceva, nu-i așa?
- Rapoartele toxice ...
nu au fost depuse.
Și telefonul victimei ...
nu a ajuns niciodată la IT.
- Doamne, da!
Deci, acum, te duci acolo
și redeschideți cazul ca un șef al dracului de erou,
și doar - - Iubito, nu.
Când nu trimit ceva,
asta înseamnă că vor toate mâinile,
și nu mă pot ridica la sergent deschizând un caz pe care l-am închis deja.
Nu. Nu așa funcționează.
Asta nu vom face.
Dar ce vom face ...
este că vom intra aici
și lucrați la această creșă
pentru omul meu Keith. - Keith?
- O da. Știi, nu este chiar ... Kareem.
- Da, nu este - Dar, de asemenea, nu e șchiop ca dracu.
- Aș putea să-l sap. - Bine.
- Keith ... - Mulțumesc.
- Uau, cred că mi-aș fi amintit asta.
- Da. Ei bine, în anii mei deprimanți,
mama mi-a spus să citesc despre Arborele Vieții.
În schimb, tocmai am făcut una.
- Este uimitor.
Nu aș putea uita niciodată afișul SVU.
Strivire ciudată pe care ai avut-o pe Stabler.
- Cea mai fierbinte minte criminală este vreodată aici.
- Oh. - Și a ținut-o destul de strâns.
Știu că nu este nimic în comparație cu ceea ce ai trecut, dar ...
Am avut destul de greu după ce s-a întâmplat totul.
- Da.
Se pare că am făcut-o cu toții.
Ce este asta? Huh? - Oh. Nu Nu.
- Mabel clasa a șasea? - Asa de stanjenitor.
- Da, te rog. Stai asa. - Nu! Nu vreau să o vezi!
- Ia loc! Haide! - Nu vreau să mă uit la -
- O vom privi împreună. Aici.
Vai! Cine este acest băiețel drăguț? Huh?
Um, am fost adorabil. Nu stiu ce esti ...
- Ce i-ai făcut Silviei ca ea să-ți dea o tăietură de castron?
- Și acum, ai pierdut dreptul de a te uita la acestea. Deci, treabă bună.
La naiba.
Rahat sfânt.
Textul tau.
Ce naiba?
- De ce a fost Tim după inelul pe care îl avea Zoe
in noaptea in care a murit? - Nu.
Nu o avea.
Nu când a murit.
Nu uitați imaginea corpului iubitei pe pământ.
- Dar este chiar aici.
Deci, asta înseamnă că a pierdut inelul înainte să treacă?
- Ei, ne putem opri acum?
- Te simți bine? - Putem vă rog să cheltuiți, cum ar fi,
două minute vorbind despre nu moartea?
Tot ce am vrut să fac astăzi a fost doar ... să fiu cu tine.
M-am gândit mult la acest moment.
M-am gândit mult la tine.
- Și eu.
Eu cred...
Te-am cam așteptat.
Îmi pare rău. Nu vreau să mă aștept
de parcă aș fi așteptat ...
te aștept. Nu m-am salvat pentru
- Nu, nu, da, da. Da. Desigur.
- Am făcut alte lucruri. Eu ...
Am lucrat. Am fost la petreceri.
Am primit breton care a fost îngrozitor și a trebuit să mă ascund o lună.
- Nu, pun pariu că păreai fierbinte.
- Ai pierde pariul acela.
- Ei bine, să vedem singur. Dacă le-ar plăcea
- Puțin mai mult și apoi au făcut, ca, o buclă ...
- Oh Doamne. Ai dreptate.
- Sunt - Este oribil. Nu pot să văd asta.
- Te simți vreodată ca și când ai fost
prea inspirațional, Cinda? Tu stii,
ca toată lumea are un podcast acum.
- A ajuns puțin acolo.
Cred că actorul care a jucat Brazzos
are propriul podcast acum? Ce?
Stai, Charles, uh ...
Biserica Haden? Nu, îl amestec.
Uh ... El este Brazzos și el este
investigând o crimă reală, în clădirea sa din Upper West Side
cu un regizor de teatru
și una dintre nepoatele lor. Wow.
- Și principalul lor suspect este Sting.
- Nu!
Nu! Da! Titlul podcastului lor
este Dimas Chicken Wraps Cadouri ...
Colon. Numai uciderea în clădire.
- Ei bine, îmi place - Îmi place un pachet Dimas Chrap Wrap.
- Iubiți-le! Toată lumea iubește un Dimas Chicken Wrap.
Dumnezeule.
Teddy ...
- Înțelegi...
cât de mare este Fallon în Grecia?
Știi ce au revenit verișorii mei pe Nisyros
o să facă când vor vedea asta?
Se vor rahat singuri, Ollie!
Se vor ghemui chiar în câmpurile lor de capre
și se căiesc în invidie!
- Ha. Asta e ... Uau.
- Da, asta e ... destul de o imagine.
- Tu ai făcut-o! Esti dracului!
Două episoade ale „podcastului” tău
iar numele meu este în gura lui Fallon! Wow!
Mai ai de venit, nu? Vă rog spuneți-mi
ai mai multe în curând! Desigur.
Da. Da, desigur. - De fapt, am avut un regres -
- Cu o mulțime de întorsături suculente
și loc pentru cel puțin patru locuri Dimas în fiecare oră?
- Macar. Sigur. - Oh ...
Trebuie să-ți spun, mă simt ca un tată mândru.
Baietii mei.
Acum...
Îți scriu un cec ...
și va fi mare.
Dar, nu vreau o luptă.
50.000 pentru următoarele trei episoade. Oh...
Nu putem accepta asta, Teddy.
- Nu spune asta. - Oh, te rog, nu spune asta.
- Ei bine, am pierdut unul dintre partenerii noștri și nu ar fi corect.
- Vino aici. Vino aici chiar acum.
Vezi asta?
Moneda respectivă este întreaga moștenire a familiei mele.
Știi despre Holocaustul grecesc și armean?
Bunica mea.
Yiayia mea Evangelia
era o tânără când turcii
a început să măcelărească pe toți grecii,
obligându-i să fugă de acasă.
Pe atunci nu aveau bănci, așa că femeile purtau coliere
cu economiile de viață ale familiei lor
în monede de aur în jurul gâtului.
Disperat să fug, yiayia mea a făcut o tranzacție
cu un soldat turcesc.
Colierul ei pentru un loc pe o barcă care să o ducă în America.
Soldatul a lăsat-o să păstreze două monede.
Unul pentru a investi într-un viitor nou,
și unul pentru noroc.
Yiayia ...
ținute strâns de acele monede ...
printr-o mare
s-a făcut roșu cu sânge și cu membrele tăiate
a întregii sale familii.
Până când a ajuns în cele din urmă la Ellis Island.
Strângând încă cele două monede.
Ea a folosit una
pentru a începe un mic magazin de sandwich-uri,
iar cealaltă a ținut-o ...
și i-a transmis-o tatălui meu,
așa că nu ar uita niciodată sacrificiile
făcut să continue
mândrul nostru nume Dimas.
- Și tatăl tău ți l-a dat.
- Noi, uh, nu am văzut ochi cu ochi.
De fapt, a jurat că va duce moneda la mormânt
mai degrabă decât să mi-o dea.
- Ei bine, evident că s-a răzgândit.
- Sau l-am săpat pe nenorocitul și l-am smuls din mâinile lui reci moarte.
- Oh ... Oh ...
Oh, da - Oh ... - Ce ... dracu '?
- E așa de bine.
Tha‐‐ m-ai păcălit.
- Yiayia mea Evangelia m-a învățat
să facă investiții în oameni
cine ți-a fost loial,
chiar și atunci când există risc.
Am o afacere cu totul separată
în numele ei unde fac această muncă.
Te rog...
fă-mi această onoare.
Deci, este Oscar un sărut bun?
- Mami!
- Am văzut cum se uita la tine.
În același fel în care te privea când erai adolescent.
Mi-aș dori să mă pot întoarce în timp în acele zile.
- Și ce să faci?
- Nu știu.
Ține-te acolo până ... - Până la ...
- Până să mor.
Apoi, poți merge să faci orice vrei.
Bătrânii sunt personaje triste.
- Cred. Un fel de. - Mm.
- Sunt, de asemenea, primii prieteni pe care i-am avut de foarte mult timp.
- Dar serios, câți ani au? Da. - Sunt foarte bătrâni.
Trebuie să văd asta.
Trebuie să-mi dau seama.
- Nu ți-aș putea citi niciodată povești când erai mic.
Am încercat, dar ...
ați vrut întotdeauna să săriți până la capăt.
Trebuia mereu să știi ce s-a întâmplat.
Bebelus...
Dacă am avea o fereastră în mintea lui Tim Kono.
Un fel de a ști mai multe despre ceea ce făcea el în acea vreme
ducând la moartea sa. Un laptop,
un calendar, orice dovadă fizică care ne-ar apropia
la adevăr.
Nu-mi amintesc cum s-a încheiat capul lui Herman,
dar bănuiesc că s-a încheiat cu el în sfârșit găsind fata.
Sau tipul. Nu aș putea spune niciodată cu Herman.
Și nu mai are nevoie de acei consilieri în cap.
Aș aș fi făcut-o.
Herman nu are nevoie de ei pentru că nu mai este singur.
Dar chiar dacă nu ești singur,
nu înseamnă că uneori nu ai nevoie de ajutor.
- Avem 1.265 downlo‐‐
1.267!
De ce trebuie să devenim populari acum?
- Se pare că oamenii încă se uită la televizor în direct.
Unde era acest public când am regizat Godspell Live pe NBC?
- Ăsta ai fost tu? - Nu, dar ar fi trebuit să fie.
Vezi, eu ... nu le primesc.
Am lovit reîmprospătare și nimic nu funcționează.
- Ești în modul avion. Din nou.
Ce? - Știați setările telefonului meu.
Nu sunt un rando.
- Bine, trebuie să ne ocupăm de această mizerie.
Omul tău plonjat ne-a dat 50.000 de dolari.
- Bine, și ‐ și ...
nu o putem accepta pentru că ...
am fost de acord să nu profităm
tragedia tânărului nostru prieten.
- Așa este, așa că trebuie să luăm acest control,
și trebuie să o rupem.
Acum? - Da.
Cred că trebuie să o rupem, uh, acum.
Asteapta asteapta asteapta! - Wha‐‐ Slavă Domnului. Ce?
- Ce este acest cont? Nu este pe numele lui Teddy.
- Ei bine, a spus că are un cont de afaceri separat pentru -
- Uită-te la nume.
- „Angel, Inc.”
Nu, nu, nu. Teddy nu este Îngerul pe care Tim Kono încerca să îl doboare.
- Ma intrebam
când a spus numele lui yiayia.
Evanghelii.
Înger.
Nu bateți? - Hei.
- Femeile care bat rar fac istorie.
O ofrandă de pace. Tamalele Silviei,
și am luat niște hummus.
- Acest hummus a expirat ieri.
- Dar amândoi știm că o vei mânca.
- Știu. E adevărat.
- Uite...
Îmi pare foarte rău că v-am mințit.
- Pe mai multe fronturi. De săptămâni întregi.
- O cantitate excesivă de minciuni.
Era sociopatic la limită.
- E doar...
foarte greu pentru mine să am încredere în oameni.
Sincer, îmi este destul de greu chiar să-mi placă oamenii.
Dar voi ...
Chiar mă vei face să o spun?
- Aș vrea să aud cuvintele, da.
- De asemenea, clasează-ne. Mor să știu cine este preferatul tău.
- Vreau să fac acest podcast.
Trebuie să termin asta cu voi.
- Acea...
este atât de rando.
- Acea...
nu este gestul potrivit.
- Dă-mi acele tamale. - Aștepta.
Ultima mea ofrandă de pace.
Cineva mi-a lăsat asta la recepție.
Este telefonul lui Tim Kono.
Ce? Vai!
- Dar trebuie să găsim parola.
- Oy ... - Oh ...
- Ei bine, avem unul pentru tine.
Aici.
Spune buna...
către Angel.
- Teddy Dimas?
Așteaptă, așa că spui -
- Asta e corect. Sponsorul nostru principal
este acum principalul nostru suspect.
- Ooh, e bine.
Asta va face o ultimă linie excelentă pentru un episod.