Tidligere...
FBI har saken og vil ikke ha med meg. Jeg kan gi dere nyttig informasjon.
Én enkelt hylse ble funnet i leilighet 14F.
- Den tilhører en som heter M. Dudenoff. - Se, det er fotavtrykk på radiatoren.
Kom hit.
- Ben Glenroy? - Jeg er Glen Stubbins, Bens stuntutøver.
Kan du hjelpe meg å få jobb i filmen din?
La meg presentere: Brothers.
Da jentene leste det flotte manuset skrevet av Marshall Peepope...
Jeg prøvde å ta dere på kornet, sånn jeg så dere for meg.
Jeg ber deg ikke selge rettighetene dine. Men om du gjør det, be om masse penger.
Se på inntrengeren.
En mannsarm. Og jeg stoler ikke på hensiktene dens.
Sazz ofret alt for meg. Da jeg forsto det, var det for sent.
En dag kan jeg ikke ta slagene mer. Jeg skal åpne en trampolinepark.
Hva er dette, et gjemmested?
Stå stille, ellers skyter jeg huet av dere!
Å, herregud!
Hva gjør noen til en virkelig forfatter?
Det begynner med utseendet. Som sier: Jeg er smart, selvsikker, verdensvant,
betydningsfull, men ikke innbilsk.
Jeg kan sitere David Foster Wallace og Ace Ventura.
Greit nok.
Det handler om å overbevise verden og deg selv om at du har det som skal til.
Men utseendet er ikke nok.
Det som er på siden, betyr alt.
Og siden må glitre nok til at riktig person får øye på den.
Og da ringer de. De skal lage filmen din. Nå er du en virkelig forfatter.
Du er overbevist om at stemmen i hodet ditt som sier at du er en bløff,
endelig vil forsvinne.
Men det gjør den ikke. Og du begynner å lure på om den vil det.
Stå stille, ellers skyter jeg huet av dere!
Den store tragedien. Døden innhenter Oliver Putnam i hans beste alder.
Gjør det. Slukk min sprakende flamme, men spar vennene mine.
Å, herregud. Det er dere.
Jeg er så lei for det. Jeg har bare vært litt nervøs.
Jeg liker ikke å være så langt øst for Brentwood.
- Gidder du å senke pistolen? - Denne? Den er ikke ladd.
Ok, så da tar jeg den fra deg.
- Bev, hva gjør du her? - Hvem sin pistol er det?
Din døde venn, Sazz', antar jeg.
Jeg fant den her i... Vet ikke hva dere kaller dette...
- Et trist skur? En fattig hytte? - Slutt å vike unna.
- Drepte du Sazz? - Jeg liker virkelig det jeg ser her.
Etterforskeren Mabel tramper rundt i lappeteppefrakken sin
og løser forbrytelser som en millennial Nancy Drew. Jeg gleder meg til filmen vår.
Drepte du henne?
Nei, det gjorde jeg ikke. Men jeg tror noen fra filmen kan ha gjort det.
Episode fem - sesong fire Adaptation
- Hvor var du den natten hun ble drept? - Jeg håpet dere ville spørre.
Her er jeg den kvelden i L.A. på Varietys Power Women-fest
for de 100 mektigste kvinnene under 100. Den foregikk selvsagt på Power Room.
Jeg hadde det flott, var iført Chanel fra topp til tå.
Ingen skal kødde med den dama her, ikke sant?
Sazz ringte. Jeg tok ikke telefonen fordi nummeret var ukjent.
Men hun la igjen en talemelding som jeg syntes var interessant.
Navnet er Sazz Pataki, og du er visst den jeg bør prate med.
Jeg kan ikke snakke om det her, men du må ringe meg, ok?
Det er et problem med Bare drap-filmen. Et stort problem.
Jeg kan ikke si mer.
Sju over elleve. Rett etter at hun gikk for å hente vinen.
- Du ringte ikke tilbake? - Dere er nye i Hollywood, men...
Nye? Jeg regisserte Singing in the Rain 2 for VH1 i 1988.
Folk snakker fortsatt om den. Gary Busey var med, og han stjal alle kameraene.
Det jeg sier, er at ingen vil ha den telefonen.
Det er vanskelig å få lagd film. Og jeg var ikke i humør til å høre om et problem.
Det tok lang tid før jeg ville svare. Og så fikk jeg høre at hun var død.
Du plages av skyldfølelse
og tenker at alt ville vært annerledes om du hadde ringt.
Jeg plages av frykten for at filmen skal gå dukken.
Jeg er i livsfare, jeg sa nei til Barbie.
Jeg må finne og løse problemet før det ødelegger hele produksjonen.
Så jeg kom hit og endevendte stedet.
Men alt jeg fant var skisser av trampoliner og den pistolen.
Jeg kan ikke tro at jeg gjorde det der. Pistoler ødelegger samfunnet vårt.
- Kan jeg få den tilbake? - Hva? Nei.
Vær så snill.
Den tente meg. Jeg vet ikke, jeg følte meg så mektig da jeg holdt den.
Kommentarene til manusforfatterne vil treffe bedre med en pistol.
"Stram inn andre akt, folkens." Eller: "Stram inn andre akt."
- Hvem av dem vil du lytte til? - Jeg tror jeg beholder denne, ja.
Greit. Jeg er glad jeg støtte på dere.
Det er slitsomt å etterforske. Men dere ser ut til å like å finne mordere.
Så dere finner morderen, jeg redder filmen. Avtale?
Gjør deg klar til å bli blendet. Hva syns du?
At neste gang jeg må skynde meg hit for et gjennombrudd,
må det være bedre enn 20 000 jævla drapstavler, ok?
Det er bare tre.
Det er tre for mange. Hva slags amatørarbeid er dette?
Kan jeg minne deg på at disse amatørene har slått NYPDs drapsavsnitt tre ganger?
Jeg tror det er noe her.
Sazz ringte Bev Melon og sa at det var et problem med filmen.
Rett etter det ble hun skutt.
Ergo drepte noen i filmen Sazz for at problemet skulle forbli hemmelig.
Ok, om den teorien er så flott, hvor er de andre som støtter deg?
Vi er her. De gode folkene i Page Six har løst det.
Bicepsen fra Lorettas Instagram er identifisert.
- Jøss. - Den tilhører Jack Jonk.
Han er med i fire episoder av Norfbask som Lorettas kjæreste.
Stå på, Loretta. Du kjenner Jack Jonk. Tidligere olympisk svømmer.
- Ja. - Du vet hva dette betyr?
Jævlig store armer, jævlig store bein.
- Jævlig stor... - Nei.
Fra mitt synspunkt har han en helt normal fysikk.
Ligner meg da jeg brukte ellipsemaskinen to ganger i uka.
Jeg følger ikke med. Har dere sett sjekkene?
Rettighetssjekkene er her.
- Jeg sendte min til bokholderen i Belize. - Hvor?
Der bokholderen min er på tur i Xunantunich-fjellene
og etterpå vil sette inn pengene i banken her,
så jeg kan betale riktig amerikansk skatt.
Utrolig at de betaler oss. Det gjør det så offisielt.
Det er fordi vi er profesjonelle nå.
Ja, vi er profesjonelle. Jeg er en profesjonell...
- Vent, hva er det jeg gjør? - Du gjør dette.
- Hva er egentlig dette? - Gud vet.
Du vet, vi har en podkast.
Så du er en pod-smed, en krim-fluenser.
- Hva med podkastprodusent? - Jeg er podkastprodusent.
Jeg er podkastprodusent.
Nei, det er mer: "Jeg er podkastprodusent."
Ikke overdriv det. Du kan bare si: "Jeg er podkastprodusent."
Jeg er podkastprodusent. Hvorfor er det så skummelt å si det høyt?
Kanskje fordi du er produsent for en podkast
om en forbrytelse med 40 000 mistenkte?
Ikke lenge. Vi skal til produksjonskontoret.
Vi skal kvitte oss med noen flere navn på tavlene.
Ok, flott. Høres bra ut. Imens skal jeg få mer informasjon om pistolen.
Skjerp dere i mellomtiden. Hører dere?
- Jævla amatør. Få vekk denne dritten. - Jeg tror hun var imponert.
Å, herregud. Jeg har en idé.
Disse tre må også være med på bildene. Hvorfor skriver du det ikke ned?
Oliver Putnam elsker å bli fotografert.
Hårfyren min er på et hjem nå, så vi trenger noen papirer for å få ham ut, men...
Hva skal fotograferes?
Markedsføring for filmen. Klare for konseptet?
Full nakenhet forfra. To kropper tæret av tidens tann.
Og en duggfrisk og lovende.
- Ingen skal ta nakenbilder. - Nei, det bør være det motsatte.
Du drukner i antrekkene fra sesong én. Fikk du med det? Antrekk fra sesong én.
Og skuespillerne er kledd helt likt, dobbeltgjengere, illusjoner.
Så klisjé.
Ikke kom for sent.
Hei, Oliver. Jeg så Page Six i dag. Å, herregud.
- Høres ut som dama di vil bli "jonket". - Jeg vil helst at du ikke sier det sånn.
Du må si det til henne.
Det er best å finne en god ortopedisk kirurg nå.
Hun vil trenge en hofteprotese etter å ha fått kjenne "jonken".
Du har brukt "jonk" både som substantiv og verb i løpet av ti sekunder.
Det kan være begge. "Jonken 'jonket' 'jonken' min til jeg 'jonket'", er greit.
Han og jeg høres like ut. Begge er opptatt av kropp. Elsker protein.
Det er mange som ikke vet det, men jeg har hatt en steroidfase.
Prednison for bihulebetennelser.
Så interessant.
Pussig, for du virker ikke som en som "bryr seg om kroppen sin".
- Unnskyld, jeg må finne noen. - Faktisk...
Jeg er kjent som en Herkules i teaterbransjen.
Var andrevalget i softball etter den lesbiske inspisienten.
Og ikke for å skryte, men jeg har blitt bedt om å være kistebærer mange ganger.
Hva er det jeg står på? Det føles som fluepapir.
En klistermatte. En produksjonsgreie. Nå som jeg jobber her kan jeg alle ordene.
Kontekst, gobo mellom, opp og over. Grip. Jeg kan fortsette.
- Ikke jeg. - Den fjerner støv fra skoene.
Så dere ikke trekker noe inn her.
En gave fra Eva. Hun har en rekke klisterprodukter.
Brysttape, sårlim. Hun er stor innen klebemidler.
Uansett, da var det i boks. Jeg må gi lysassistenten en halvnær martinitagning.
Dette er mange mistenkte.
Hva kalte etterforsker Williams oss? Amatører?
Om det engang var ordet hun brukte. Jeg husker ikke.
- Det var amatører. - Ja.
Ville en amatør late som han ringte,
mens han i hemmelighet tok bilder til drapstavlen?
Å ja. Ja, jeg kan vente. Ja da.
Ja, det er meg, Martha. Hvordan går det? Jeg vil bare bestille nachosene.
Vil du ha nachos? Ja, du vil ikke ha...
Kan du ta litt Papa de Gallo...
- Pico de Gallo. - Pico de Gallo på dem for meg?
Se på dette. Det er så interessant.
Godt jobbet, alle sammen. Ja, det er fantastisk.
Jeg håper kameraet peker riktig vei.
Filleren. Ok, sånn, ja.
Ja. Det er interessant. Ja, jeg kan vente, Martha.
Hvordan skal vi vite om en av dem er morderen?
Vi må se etter en som blir nervøs av å se oss snuse rundt.
Som ham.
Marshall, ikke sant? Vi må snakke med deg.
Helvete. Det er hele trioen. Greit, la oss gjøre det.
Vi har noen spørsmål om Sazz Pataki.
- Så du henne den kvelden... - Er jeg en mistenkt?
Takk og pris. Jeg trodde dere hadde flere kommentarer om manuset.
Dere er produsenter, ko-assosierte produsenter,
og alle har mast på meg om omskrivinger, og jeg trodde...
Men nei, jeg er bare en mistenkt.
Ok, flott. Så, spør meg hvor jeg var den kvelden Sazz ble drept.
Ikke her. Vi kan prate hos meg.
- Mabel! - Hei.
Hei. Jeg var akkurat i lobbyen for å se etter deg.
Kan du ta en liten prat med meg?
Kom og sett deg, så kan vi se om vi består Bechdel-testen.
Sjekkene er forresten her. Hva skal vi bruke dem på?
Min går nok til virksomheten min. Jeg er podkastprodusent.
Og jeg følger et par... en rekke prosjekter.
Du har sikkert en million jern i ilden.
Men jeg er på utkikk etter en spennende ny podkast
til min neste film. Hva har du?
Jeg har mange ideer, men de er ikke ferdigutviklet.
Ingen trenger ferdigutviklet. Bare noe som fenger.
Hva er den neste podkasten din? Kom igjen, feng meg.
- Her og nå? - Ja, nå. Hvorfor ikke?
Den første er om folk.
Høye folk, korte folk, folk i alle størrelser.
Og en annen er om knapper.
- Som blir trykket på grunn av traumer. - Den liker jeg.
Bare glem det. Ingen av disse er egentlig noe.
Vil du ha råd fra en underdirektør?
Ideene er fantastiske. Man kjenner seg igjen.
Jeg mener, kom igjen. Hvem har ikke måttet takle folk og knapper?
Vet du hva, jeg så det i skuret.
At jenta under 80 er den du bør satse på, på lang sikt.
Jeg skal ringe Billy Billberg, sjef for podkastavdelingen vår.
Jeg kan allerede se potensialet.
Bygge merker, spre trender, få generasjon Z til å reise seg og lytte.
Her er planen.
Du skal gi ideene litt mer kjøtt på beina, og jeg skal ordne et møte for deg asap.
Jeg vet ikke om jeg har tid.
Jeg vil ikke høre det. Jeg vil ikke høre noe.
Hør på meg. De kjøper ikke egentlig ideen, de kjøper deg.
Så, ikke stress. Dermed basta. Vi skal gjøre det.
Det er yndlingstrioen min.
- Når fikk du deg skjegg, jenta mi? - Det er ikke Mabel.
Jeg la bare igjen en gave. Vær så god, Chuck. Bestemors sodabrød.
Jeg nevnte deg og fikk jobb på filmen.
Bare småjobber så langt,
men jeg skal være stuntmann for deg når de skal fotografere.
Stuntmann, det er... Glen.
Du er stuntmann. Vil du si at jeg er i god fysisk form?
Ja da. Du er akkurat som Conor McGregor.
Jeg kan ikke tro at jeg blir grillet av trioen selv.
Jeg har sett for meg avhørsscener i månedsvis,
og nå er jeg med på en. Det er helt vilt.
Ja, du lever et drømmeliv.
Kan du si hvor du var den natten Sazz døde?
- Pussig at du spør... - Dette manuset er fantastisk.
- Liker du det? - Veldig.
Har aldri sett meg selv beskrevet så riktig før.
"Charles ser skarpsindig på bevisene, mens hans analytiske hjerne dunker."
- Dunker hjerner? - Denne gjør visst det.
"Oliver piler rundt, en Peter Pan på sytti eller en mannlig Tingeling"?
Det der er bare dårlig skrevet. Velg metafor.
Skal du ikke skrive ut bildene vi tok på produksjonskontoret?
Greit.
Men, Marshall, ta en kikk på hvordan du skrev meg,
for jeg går ikke sånn.
Klassisk triokrangling.
Det jeg liker best i podkasten. Å, jeg elsker dere.
Men for å gå tilbake til spørsmålet om da Sazz døde,
så er sannheten at jeg har prøvd meg på standup, observasjonsgreier.
Mer historier enn vittige poeng. Tenk Jonathan Winters møter Ali Wong.
Jeg var i West Hollywood på Laugh-eteria.
Dere kan se det på YouTube. Det er første gang jeg gjør denne timen...
- Jøss, én time. - Det går bra.
Han kan gå og jobbe igjen. Han er bare skyldig i god karakterbeskrivelse.
Før du går, Marshall, har du løsskjegg?
Er det så opplagt? Dette skal være menneskehår som kan brukes til kostymer.
Det er et flott skjegg. Kan du si hvorfor du går med det?
Det er så flaut, men jeg kan ikke gro skjegg.
Dette er først gang på settet, og jeg ville vise meg som en virkelig forfatter.
Det er jo riktig utseende. Disse er heller ikke ekte. Jeg har perfekt syn.
Hvordan kan en så flink forfatter lide av bedragersyndrom?
- Jeg skjønner det faktisk. - Å ja?
- Du er ikke en bedrager. - Av og til føler jeg meg som en.
Det er sprøtt. Du er min inspirasjon, det som gjorde podkasten interessant.
Du later aldri som om du er noe annet enn du er.
- Amatører... - Hei.
Jeg skulle til å si: Amatører som snubler seg frem til suksess.
Dere har ikke bommet. Se på disse drapstavlene.
De er litt hjemmelagde, og likevel er dere nok på nippet til å gjøre et gjennombrudd.
Endelig noen som ser det. Skal jeg forklare?
- Det kan være til hjelp med manuset. - Utrolig gjerne.
Du vil se at dette er organisert rundt spørsmålstemaene.
Hvem, hvordan, hvorfor og hvorfor nå?
Vi burde kontakte MasterClass-folkene om dette.
Jøss. Så dere vet ikke hvem som var målet?
Ikke se på det. Det er ikke klart ennå.
- Hvorfor-delen har mye forskjellig... - Nei, det er ikke... Ja, men dette.
Dette er hovedverket mitt. Hvordan-tavlen. Legg merke til tidslinjen.
- Dette er vanntett. - Det er vakkert.
Selv om... Glem det.
- Nei. Hva? - Ingenting. Det er bare tidsberegningen.
Sazz la igjen en talebeskjed 23.07, men liket havnet i ovnen 23.19.
Det betyr at noen skjøt fra vesttårnet, kom helt hit, vasket åstedet
og kvittet seg med liket på 12 minutter?
Det kunne skje. Du har bare ikke tenkt på det som meg.
Det kan være hemmeligheten bak evnene mine.
Jeg kan kanalisere morderens tanker. Det kan du ta med i manuset.
Skjønner du det ikke? Helt greit. La meg beskrive mordet for deg.
Se for deg dette.
Morderen kommer seg på plass. Han eller hun venter på at målet skal bli synlig.
Det første minuttet: Morderen skyter.
Kan jeg bruke han? Det er lettere. Uansett. Bang.
Andre minutt: Han går ned trappen. For ikke å møte noen i heisen.
Men han må være rask.
Tredje til sjette minutt: Morderen forlater vesttårnet
og går et halvt kvartal til Arconias hovedinngang.
Bare ett av mange ansikter i New York.
Sjuende minutt: Morderen går inn i lobbyen
og distraherer dørvakten på en dyktig måte.
Det høres akkurat ut som en amerikameis.
Hva gjør en sangfugl fra skogen i min lobby?
Minutt ni til elleve: Han går inn i leiligheten min og fjerner alle spor.
Det er lett med mine førsteklasses rengjøringsprodukter
som står pent og ryddig i mitt førsteklasses rengjøringsproduktskap.
BEVISSPRAY
Og til slutt, ved å bruke en av mine manglende dressposer,
slenger morderen liket over skulderen og kvitter seg med det.
Noe som skaper strømbruddet nøyaktig i tolvte minutt.
Stilig gjort.
Jeg sier bare at for at det skulle skje sånn,
må personen ha vært i ekstremt god form.
- En dyktig idrettsmann i sitt livs form. - Du beskriver morderen nøyaktig.
- Nei, meg. Jeg skal gjøre det. - Gjøre hva?
Mordet. Jeg kan rekonstruere det på tolv minutter.
Jeg tror ikke det er så lurt.
Mabel, du aner ikke hva denne kroppen kan gjøre.
I 1981 deltok jeg i en 24-timers sparkepikerekke for veldedighet.
- Som en Rockette? - Akkurat sånn.
Den het La oss sparke bein under rakitt, og har vi mer, sender vi det til AIDS.
Det rakk bare til rakitt.
Jeg eller Marshall skal prøve ut teorien. Du behøver ikke å bevise noe.
Hvem beviser noe?
Jeg er bare en mann i sin beste alder som vil bruke sine steinharde muskler
til å bevise en tidslinje.
Du har masse Jack Jonk ikke har.
For det første er du søt. Skjerfene dine og...
Selv om bare ti prosent av historiene er sanne, har du levd et interessant liv.
Takk. Men dette har ingenting med Jack Jonk å gjøre. Her er bildene dine.
Jeg må finne sportsklærne mine og fly gjennom morderens hinderløype.
Bang.
Skal du bare la meg stå her?
- Skal jeg stanse klokka? - Bare hjelp meg ned.
Disse knærne kostet 20 000.
Vi ses på målstreken.
Flytt dere! Unger i bånd burde vært ulovlig. Jeg prøver ut noe her. Gå unna.
Fint antrekk, din dust. Kjefter du på unger? Seriøst?
Det kan du ikke mene!
- Hvordan går det? - Det har gått 38 minutter.
- Hva? - Hva skjedde med deg, Oliver?
Tja...
- Jeg startet godt... - Nei.
Nei, det gjorde jeg ikke. Jeg har vært på en reise.
Jeg så ting. Jeg gjorde ting. Jeg mislyktes.
Som idrettsmann, som filmfigur, som moteikon...
som vokter av byens dyreliv. Jeg vil helst ikke si mer om det.
- Dro du til en fugl? - Jeg sier ikke mer!
Det er ikke din feil, Oliver.
Bare et overmenneske kunne gjort det på tolv minutter.
Det eneste som holder drapstavlen sammen er tidslinjen, og den er feil.
Hva gjør du? Å, herregud, du skriver om figuren min.
- Ikke ta vekk min dunkende hjerne. - Nei, jeg... Takk og pris, jeg åpner.
Én liten feil. Plutselig er jeg dunkeløs.
Bra. Alle er her. Jeg har antrekkene deres.
Fotografering. Minner meg om da jeg var modell for den store Robert Mapplethorpe.
Bare google: "Robert Mapplethorpe, Lester dørvakt."
Dere vil ikke kjenne meg igjen bak gimpmasken. Men det er meg.
Uansett, kos dere.
Trodde aldri jeg ville si det, men Putnam er ikke klar for å fotograferes.
- Ikke jeg heller. - Vi må gå på den fotograferingen.
Pengene har forandret deg. Én sjekk og du sier: "Hei, se på meg."
Nei, se. Det er bildene du tok på produksjonskontoret.
Skoavtrykket på klistermatten stemmer med det fra Dudenoffs leilighet.
Morderen har vært på produksjonskontoret og er nok på fotograferingen.
Helvete. Det er som om jeg ser oppfølgeren til filmen min.
Dere er her. Dette kan utløse noe.
Skyt.
Bare vent.
Det er en ære å være din innbytter, Putnam. Din også, Mr. Anaphylaxis.
Jippi! Dere kom. Jeg er så glad. Elsker dere ikke konseptet?
Vi har flere av dere alle og har lagt til speil.
Det er så forvirrende, akkurat som podkasten deres. Se her.
Charlies engler.
Ronny, Harry, Hermine.
- Harry Potter. - Ja.
Gudfaren. En, to, tre.
- Er du sikker på at planen vil virke? - Nei.
Men jeg hadde ikke noe bedre på så kort varsel.
Vi tar en kort pause. Charles, gå til sminken.
Si at vi trenger at du ser litt mindre... De vet hva det betyr.
Klistermatter
Howard!
Hvorfor er ikke denne esken med Eva Longorias klistermatter lagt ut?
Tror du jeg vil ha støvpartikler i nesa? Hva lager vi? Dune?
Jeg skal legge ut Ms. Longorias klistermatter.
Men jeg vil ikke tiltales som en vanlig assistent.
Jeg er en sett-dokumentarist og et talentforbindelsesledd.
Flott. Hva om du forbinder deg med disse mattene?
Assistent. Legg ut mattene. Tuller du?
Takk for at du spilte "gal kjendis"-kortet.
Jeg har bedt om galere ting. I sesong åtte av Frustrerte fruer
sa jeg at jeg ikke kom tilbake om ikke likekjønnede ekteskap ble lov.
Og det ble de. Ingen årsak, skeive.
Nå skjønner jeg planen. Ser du, jeg lærer visuelt.
Har jeg alle Oliverne mine?
- Oliver. - Oliver.
- Jeg er Glen Stubbins. - Ut, Stubbins.
- Zach og Oliver, på merkene deres. - Vent, møte.
- Ok. - Har du lest manusendringene? De er fæle.
- Hvilke endringer? - Av en eller annen grunn
har Marshall gjort figuren din usikker.
"Oliver stirrer usikkert på drapstavlen og lurer på hvem morderen er.
Han piler rundt i rommet, en usikker Peter Pan eller usikker Tingeling."
- Alt dette dreier seg om Jonk. - Jack Jonk?
Den fyren knuller. Hardt.
Vi spilte i en kjønnstvetydig Snøhvit, og han jonket alle dvergene.
Du kunne høre dem jodle fra husvognen hans.
Han spiller partneren til kjæresten min i serien hennes.
Så leit. Du vet, kanskje han ikke jonket alle sju.
Det kan ha vært... Det kan ha vært fem.
Prøv et rygg mot rygg.
Dere deler ryggsøyle og en skammelig hemmelighet.
En skammelig hemmelighet. Ok.
Snu dere, nå. Snabel mot snabel.
- Vis dem det, Stubbins. - Penis?
Takk.
- Charles, beklager. - Unnskyld.
- Hva? - Min feil. Unnskyld. Jeg må...
Hva, danser vi?
To mennesker. Der har vi det.
- Hjernen min dunker igjen. - Ok.
Det eneste som gjør at du kommer over bedragersyndromet,
er faktisk å gjøre det du vil bli bedre til.
Mabel, jeg har funnet ut hvordan.
Det var ikke én person som drepte. Det var to.
En som skjøt, og en som ryddet opp. Hvilke to personer kan ha gjort det?
Sette ideer sammen til de gir en slags mening.
Til du har noe du har gjort, noe du har funnet ut av.
Eller til alt gir mindre mening, og da er det på tide å skrive det på nytt.
Trina, han står feil. Kan du flytte ham?
Herregud, du har helt rett. De kan ha gjort dette.
Hvor er den andre søsteren?
Å, herregud. De har blitt skutt.
Oversatt av: S. Marum