Gândul că Micah a ales să-și petreacă restul vieții cu mine
fără să mă fi văzut la față
e ceva magic și înainte de asta nu prea credeam
că există așa ceva.
Oare e suficientă iubirea la nivel psihic pentru o relație de durată?
Cel mai mult mă neliniștește cum o să arate
și cum o s-o simt,
fiindcă, la urma urmei, așa simți:
„Mă atrage? Vreau să-mi lipesc fața de fața ei?”
Am un mare nod în stomac.
N-am fost în viața mea așa de emoționată.
Doamne!
Singurul lucru care m-ar face să plec
ar fi să-i văd dezamăgirea pe față.
O asemenea lovitură la adresa orgoliului m-ar distruge.
Doamne!
Ce?
Parcă a fost o veșnicie.
Credeam că leșin. Doamne!
Doamne! Ce nebunie!
- Bună! - Bună! Ce straniu e!
Doamne! Ce ciudat! Bună! Doamne, îți aud vocea!
- Îmi tremură mâinile. - Și mie.
Ce naiba? Bună!
Mirosea minunat. Păr superb, ochi superbi.
Machiaj perfect. Rochie perfectă.
Îmi vine să plec acum, pe loc, cu ea.
Așa simt că ar trebui să decurgă lucrurile.
Să terminăm interviul! Să plecăm!
- Ești foarte chipeș. - Mulțumesc. Ești frumoasă.
- Mulțumesc. - Ești frumoasă, zău.
Doamne!
- Sunt așa de emoționată! - Și eu am emoții.
Doamne, e ciudat să-ți aud vocea față în față.
În patru săptămâni, mă voi căsători și…
E nebunie curată.
Mă simt efectiv ca un copil.
Nu mă pot opri din chicotit. E foarte ciudat.
Simți că stai cu mine sau cu cineva cu totul nou?
- Eu simt că ești cu totul nou. - Da, nu voiam să spun, dar…
Sunt sinceră, e în regulă.
Presimțeam că o să fie altfel, dar combinația dintre cele două o să fie…
O să vină cu timpul.
- Perfect. Pas cu pas, Paul. - Știi?
Doamne! Ce ciudat e să te văd!
Sper că în sensul bun. Nu știu.
Da, sigur.
Sunt încântată.
A fost printre cele mai frumoase clipe.
Și va fi tot mai bine.
Pa!
Suntem abia la început. Așa ar trebui.
Sunt lac de transpirație.
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
CASA FEMEILOR
Bine.
Ezitam foarte mult între Josh și Marshall,
dar Marshall a zis, practic:
„Ea e iubita mea. Vine cu mine. Punct!”
După asta, n-am mai vrut să-l văd pe Josh, fiindcă Marshall e o alegere mai bună.
Cu el voi evolua.
E disponibil emoțional, gata să-mi suporte toanele și atitudinea.
Știe cum să mă facă să mă simt bine și în siguranță
oricând apare un dubiu.
Așa că va trebui să bag mare dacă o să fiu cu Marshall.
Când a venit Josh și a început să-mi explice situația,
am zis: „Da, bine.”
Nu pleacă de aici cu tine. E tot ce știu și ce contează.
Punct.
Mă bucur că ai reacționat așa. Se vede că-ți pasă.
Josh e matur. Își poate gestiona emoțiile.
- O să se descurce. - Da.
Mă bucur că m-ai ales.
Din prima zi ai fost tu.
Și…
De acum, promit să fii numai tu.
Te iubesc
și nici nu te-am văzut, e nebunie curată.
Ești vântul care îmi suflă în pânze.
Îmi ațâți flacăra și mă provoci să fiu tot mai bun.
M-ai face cel mai fericit bărbat…
din lume…
dacă m-ai accepta.
Te căsătorești cu mine?
Sigur că da. Aș face-o de o mie de ori.
Cu orice suflet, în orice univers, în orice viață
sunt cu tine, promit.
Abia aștept să ne începem viața împreună.
- Suntem logodiți. - Suntem logodiți!
Deci ne vedem mâine, iubi!
- Pa! - Pe mâine! Pa!
Mă mărit!
CASA BĂRBAȚILOR
Nici n-am așteptat reacția. Știam deja.
Cinci, șase, șapte, opt.
Le faci așa iubiților tăi? Drace!
Da.
- Drace, Chelsea! - Îmi îngrijesc bine iubitul. O să-i zic.
- Drace, Chelsea! - Fată!
Chelsea a avansat…
Nici mie nu-mi vine să cred.
Mă șochează cât de mult îmi place fata asta.
Chiar o plac. Ador să vorbesc cu ea.
- Cu Chelsea? - Cu Chelsea!
Da, știu!
Frate, nici n-am văzut-o
și n-am mai avut pe nimeni care să mă placă atât, e demențial.
E plăcut, pare firesc.
- Mă simt în al nouălea cer. - Da.
Mărită-te cu mine!
Te rog!
Amândoi am trecut prin multe în ultima săptămână.
Ce îmi place enorm la tine
e faptul că mă asiguri constant de ceea ce simți pentru mine.
Încrederea ta în tine.
În ce putem fi noi.
Sunt calități pe care le caut de mult la o parteneră, înțelegi?
- Nu e concurs. - Da.
Dar îmi place ce scoți la iveală din mine.
Nimeni nu m-a mai făcut vreodată să mă simt așa de liniștită.
Simt furnicături în tot corpul și parcă îmi sare inima din piept
și îmi spun: „Totul va fi bine alături de el.”
- Ca atunci când îți treci mâna prin apă? - Da.
Îmi place ritmul nostru lent, frumos.
A fost printre cele mai frumoase experiențe din viața mea.
Da.
Le-am zis să-mi aducă chitara.
Kwame! Îmi tresaltă inima.
Ești dulce.
Tu ești dulce.
- O să compunem un cântec. - Bine.
Da? O să-l intitulăm…
O să-l intitulăm „Ceva adevărat”.
- Bine? - Bine.
Tu o să mă ajuți la refren.
- Vedem cum merge. - Bine.
O să fie așa…
Aici, tu cânți…
Vreau ceva adevărat
Hai cu mine!
Vreau ceva adevărat
- Îmi place. - Și mie!
Vreau ceva adevărat
Bine, continuă!
Vreau ceva adevărat
Mi-a spus că mă iubește
Vreau să îi arăt acum
A zis să mai așteptăm câteva zile
Dar eu vreau să-i arăt acum
Fată, tu îmi simți Prezența prin pereți
Dacă vin lângă tine Nu o să mai pregeți
Căci te voi ridica în brațe Și te voi duce la acasă la noi
Te voi duce la plajă Pe nisip, amândoi
Ceva adevărat
Vreau ceva adevărat
- Ăsta e cântecul nostru. - Doamne! Ce frumos!
Am rămas fără cuvinte!
- Ești dulce. - Superb!
- Sper să sune mai bine la tine. - Dulce, deși țip ca nebuna?
Muzica are un efect asupra mea.
A fost foarte drăguț.
Doamne!
A fost incredibil. Mulțumesc!
Da.
AVOCAT DE DREPT PENAL
- Drace! - Petalele de trandafir. Sunt aici.
Chiar ți-ai dat silința.
Pare siropos, dar tot e drăguț.
PATROANĂ DE FIRMĂ
E și Ralph acolo?
Stai așa! Ce drăguț e!
Da. Nu e cadou. Nu-l poți păstra.
Nu promit nimic. Va trebui să mă vezi dacă-l vrei înapoi.
- Taci din gură! Îl lași acolo. - Stai așa! Ce drăguț e!
Ce drăguț!
Pe Ralph îl am de la trei ani.
Am avut o copilărie foarte instabilă.
Uneori mă mutam din trei în trei luni,
mereu eram într-o casă nouă, într-un loc nou și…
Ralph era singurul lucru pe care îl luam cu mine.
Când a murit mama…
l-am găsit într-o cutie pe care o păstrase.
Așa că mi-am zis să-l iau cu mine încă o dată.
Chiar e ceva aparte.
- Da, așa e. - Cred că mă place.
- E bine. - O să am grijă de el.
- Și Bliss a făcut cunoștință cu Ralphie? - Da.
Nu mă mai simt deosebită.
- Aș pleca acasă diseară. - Încetează!
Nu glumesc. Nu mai pot.
Azi îi spuneam lui Micah:
„Îmi fac bagajele. Plec acasă.”
Încetează!
Ce? Știu că sună teatral, dar, pe cuvânt,
nu mai pot să aștept să spui „da” sau „nu”.
Nu mai suport s-o văd pe Bliss făcându-ți brioșe.
Știi ce greu mi-a fost ieri?
Știu cine sunt. Știu ce reprezint. Știu ce ofer.
Știu ce simt față de tine și, dacă ai atâtea dubii,
după zece ore petrecute cu Bliss, nu mai suport.
- Ai petrecut zece ore cu ea. - Da.
Te-am așteptat toată ziua.
Nu are legătură cu faptul…
că nu te iubesc.
N-are legătură cu asta.
Care e diferența dintre mine și Bliss?
Știu că-s deșteaptă.
Chiar cred că sunt deșteaptă, dar mai degrabă am școala vieții.
Am o afacere și așa mai departe.
Știu că poate nu am cel mai bun vocabular
și vorbe simandicoase cu care să te impresionez.
Poate că Bliss are.
E și mult mai mare ca mine.
Eu am 25 de ani, ea probabil că e de vârsta ta.
Poate că o vezi mai bine în rol de soție,
dar, în sufletul tău,
ce crezi că are Bliss și eu nu am?
Tare aș vrea să știu.
Cu tine, am o conexiune brici.
Mă simt foarte atras de tine.
Și cred că ceea ce mă îngrijorează e…
că ești puțin…
mai malițioasă decât mine.
Și…
Bliss nu te place.
Nu înseamnă că ești un om rău.
Dacă mă crezi rea sau malițioasă… Nu-mi vine să cred că mi-ai spus asta.
Mă șochează.
Dacă asta simți din discuțiile noastre, m-am lămurit.
Stai să termin!
Nu cred că ești malițioasă.
Cred că, dacă te rănește cineva…
sau crezi că cineva a rănit o persoană dragă ție,
o să ripostezi.
Înțeleg asta.
Ea nu te cunoaște.
Eu știu că ai un suflet profund.
Și vreau să știi că te consider superbă,
fiindcă știu că ești frumoasă în sufletul tău.
Mă doare undeva cum arăți, Zack.
Mi se rupe dacă ești nașpa, fraier, înalt sau scund.
Vreau să știi că, orice ar fi, te consider extraordinar.
Când vorbesc cu tine, știu că mă iubești.
Și e ceva autentic, necondiționat.
Am încredere în tine, să dea naiba că am,
iar asta înseamnă mai mult…
decât orice.
E greu de înțeles că pot iubi doi oameni.
Și, sincer, chiar nu-mi pasă cum arată niciuna.
Cred că totul se reduce la asta. Irina e cam imatură.
Îi plac intrigile. Stratageme feminine ca să câștige un bărbat.
Știi la ce mă refer. Încearcă să creeze tensiune…
- Da? - Asta mă neliniștește.
Știu că s-a întâmplat ceva acolo
și uneori ești orbit în privința cuiva.
Bliss o displace pe Irina.
Cred că o consideră un om rău.
La nivel profund, am încredere în Irina, ceea ce e incredibil,
fiindcă nu sunt încrezător din fire, cu greu am încredere.
Cu Irina, simt…
că mi-ar ține spatele la fiecare pas.
Doamne! E nebunie curată!
Sunt extrem de fericită. Fericită cu adevărat.
A fost trist. „Dacă o alegi pe Irina,
îmi dau seama ce fel de om ești.”
E aiurea să spună așa ceva, dar…
și asta e important,
cu Bliss am o conexiune incredibil de profundă.
Îi ador mintea.
Mintea ei. Felul ei de a gândi. Asta…
Mă atrage al naibii de mult.
Când se va mai stinge pasiunea, cred că am rămâne buni prieteni.
Trebuie să decid.
Nu există răspuns corect.
Haideți la întâlniri!
- Te iubesc. - Și eu.
- Distracție plăcută! - Și ție!
Bună!
Ce mai faci?
Bine. Am ațipit 20 de minute
și am făcut curat în bucătărie, fiindcă era indecent de murdar.
Ești indecentă?
Întotdeauna, Zack.
Zău?
- Sunt o fată indecentă. - Pun pariu.
Să-ți spun ceva penibil?
Am angajat un pictor să-mi deseneze două bufnițe uriașe pe un perete.
Mă identific cu bufnițele. Ce ciudat!
- Nu… - E animalul meu spiritual.
E și al meu.
Ai mei o să zică: „Bliss, în sfârșit, nu mai ești cu un bou prost.”
Eu n-aș fi așa de sigur.
Tatei nu-i place niciunul dintre foștii mei iubiți.
- Știi? - De ce? Ce nu i-a plăcut la ei?
Nu erau destul de buni.
După el, nimeni nu o să fie destul de bun pentru mine.
- Da. Mi s-a mai întâmplat. - Da.
Familiile altora mă judecă
pentru felul în care am fost crescut.
Asta mă neliniștește.
Pe mine mă neliniștește că ai grija asta
și, sincer, nu prea înțeleg.
Familia e importantă pentru tine.
- Da. E importantă pentru oricine. - Știu. E normal.
- Da. - Și te vor afecta opiniile lor.
Nu-ți face griji cu ai mei!
Chiar dacă ei nu te plac,
ce simt pentru tine n-o să se schimbe.
Dar o să te accepte.
Și o să ajungă să te iubească pe măsură ce te vor cunoaște.
Cred că ești un om mai bun decât te crezi
și m-ai impresionat.
Zău, m-ai impresionat profund.
Îmi imaginez că după 20 de ani împreună
ne va fi tot mai bine.
Și cred că am fi foarte fericiți împreună.
Și, acum, sincer, te iubesc.
Iubesc totul la tine, adică… Futu-i!
Și eu te iubesc.
Dar… când am discutat despre Irina…
Înțeleg că aveți o relație foarte proastă.
Nu e chiar atât de rău. Serios. Doar că…
- Pur și simplu… - M-a îngrijorat că ai zis…
că, dacă aș alege-o pe ea, ți-ai da seama dacă judec drept pe cineva.
Ai dreptate, tu o cunoști altfel.
Eu o văd în situații în care tu nu o vezi. Și invers.
Dar văd chestii urâte, sincer.
Dacă chiar crezi în mine, ar trebui să știi că în niciun caz nu aș…
Nu aș fi în postura asta
dacă aș crede că Irina e un om rău.
Nu spun că e un om rău, scumpule. Nu spun asta.
Încerc să-ți spun tot ce-mi trece prin cap.
Chiar țin mult la tine.
Cred că trebuie să mă mai gândesc la asta.
O să fie bine.
Pentru mine, să fiu cu cineva
înseamnă să-mi clădesc viața cu acea persoană, așa cum ne-o dorim.
Să credem în noi, înțelegi? Adică…
Simt din tot sufletul că suntem făcuți unul pentru altul.
Și abia acum începe totul.
E doar un tip.
Am emoții să dau ochii cu Marshall.
Arăt bine, miros bine. M-am ras la subraț.
Să nu se vadă pic de păr.
Dacă e urât, o să mă întristez, dar o s-o scoatem la capăt.
Însă știu că iubitul meu e mișto. Știu că are un suflet bun.
În clipa asta, nici nu-mi pasă cum arată.
La naiba! Sunt convins că, atunci când o s-o văd pe Jackie,
o să fiu topit după ea, oricum ar fi.
Cu un picior de lemn, cu un dinte de aur, cu plasture pe un ochi, indiferent.
La naiba! Hai, că te descurci!
Știu că sună nebunește, dar e un sentiment incontestabil.
Sunt convins.
Când spun că n-am fost în viața mea așa de sigur de ceva, nu glumesc.
Dumnezeule!
Tremur ca naiba. E doar un tip.
N-am posterior generos, ca Nicki Minaj. N-am piept voluminos. Sunt femeia-șnur.
Dacă Marshall preferă pieptul bine făcut, aia e.
Să-și comande la restaurant.
Doamne, grăbește-te!
M-am gândit la primul nostru sărut.
Cred că va fi foarte senzual, foarte delicat și foarte scurt.
Dacă încearcă să-mi bage limba în gură, o să zic: „Nu”.
Știu ce e halitoza, credeți-mă! Lucrez în stomatologie.
Dacă îmi miroase a halitoză, s-a terminat.
Fiindcă e incurabilă. O ai pe viață.
- Bună! - Bună!
Ce mai faci?
Arăți superb!
Doamne!
Fără nicio îndoială, e tot ce mi-am imaginat și încă pe atât.
E cea mai minunată femeie din lume.
Îți simt bătăile inimii.
Știu. Îmi bate cu 1.500 de kilometri la oră.
Ești superbă!
Când ne-am sărutat…
A fost… Sincer, cel mai frumos moment din viața mea.
Rotește-te! Să te văd!
Să te văd și eu!
Doamne!
Dumnezeule!
- Te căsătorești cu mine, Jackie? - Sigur că da!
Dumnezeule!
Doamne! Tremur toată.
Doamne!
Doamne, Dumnezeule!
Se vede că Marshall e stilat.
E stilat, e elegant. Arată bine în costum.
Emană energia asta prin toți porii.
E întocmai cum m-am așteptat.
Efectiv, e întocmai cum m-am așteptat.
Mi se potrivește bărbatul ăsta.
Ne mai vedem.
Fă bine și…
Fă bine și defilează!
Să văd cum mergi! Cum te miști! Bine.
Bine. Defilează! Să vadă toată lumea!
Știi deja.
Ia uite ce inel! Ia uite!
Ne vedem!
Iubitule…
CASA FEMEILOR
- Te simți bine? - Nu știu, e prea intens.
- Doamne, da! Sunt amețită de speranțe. - Mă simt copleșită.
- În sensul bun sau rău? - Ambele?
Nu vreau să fie de prost-gust,
vreau să închei cu bine, oricum ar fi.
Și o să fie greu, oricum ar fi.
Cred că e derutat. Toți suntem cu nervii vraiște.
- Nu știu. - Da. Și eu îl plac mult. Chiar e greu.
Nu-i nimic. Vreau s-o luăm de la capăt și să facem pace.
Îi e greu și cred că și tensiunea dintre noi îl afectează.
Să fim calme! Nu doar pentru el, ci și pentru noi! Atât voiam să zic.
Mulțumesc că ai acceptat să vorbim!
Te apreciez enorm. Ce va fi va fi.
- N-o să-ți port ranchiună. - Da, nici eu.
Nu e vorba de mine contra Irinei.
E vorba Zack și mine sau de Zack și Irina
și n-am de gând să cad pradă unei concurențe meschine cu ea.
Nici nu știu exact ce e.
Tonul vocii lui, prezența lui…
spirituală sau ce-o fi, de dincolo de perete.
Te poți îndrăgosti
fără să vezi pe cineva la față?
Categoric. Da.
Mai că n-am dormit.
Dimineață m-am trezit cu un sentiment de pace și calm.
Îmi pare rău pentru cum m-am purtat ieri.
N-o să fiu perfectă. Te respect mult ca om și…
Pentru cine ești. Știu că ți-a fost greu.
Simt că ai încercat să repari situația cu mine și Irina
și vreau să știi că dimineață am tras-o deoparte
și am vorbit cu ea.
Am căzut de acord că amândouă vrem să fii fericit.
Am vrut să fac asta pentru mine, dar și pentru tine.
Vreau să-ți citesc ceva.
Scrie: „Ca adulți, cunosc oameni care se îndrăgostesc de falsul sine,
dar acea dragoste e efemeră.
Adevărata dragoste are forța izbăvirii. Dragostea ne mântuiește.”
Bliss.
Ești extraordinară.
Ești sclipitoare. Ești tandră. Ești…
Doamne!
Te desparți de mine?
Da.
Chiar te iubesc.
Și eu, pe tine. Și mă bucur că te-am cunoscut.
Și sper că vei… Sper că îți vei găsi fericirea.
Îmi pare rău.
Vă doresc tot binele din lume.
- Și eu, ție. - Mulțumesc.
Chiar te iubesc.
Cred că, indiferent ce aleg,
o să sufăr.
Asta nu înseamnă că nu sunt îndrăgostit de Irina.
Înseamnă doar că mă doare
că a trebuit să-i spun lui Bliss…
că m-am hotărât.
Am ales-o pe Irina
fiindcă în ea am cea mai mare încredere.
Nu-i nimic.
Deci a ales-o pe Irina?
Nu l-am întrebat.
- Ai încercat să lupți pentru relație? - Păi…
Ce era să fac?
Simt că am luptat deja. Serios.
Iar el a ales, înțelegi?
Nu înseamnă că nu ne iubim.
Mi-a zis că mă iubește. Doar că nu… Nu sunt soția lui. Așa că…
Știe foarte bine ce simt.
Dar nu am de gând să-i spun:
„Alegi greșit.” N-o să-i fac una ca asta.
Perechea mea va ști asta în adâncul sufletului.
Mă va alege pe mine. Nu va trebui să-i spun: „Te înșeli.” Înțelegi?
El crede că nu greșește. Pentru el, e alegerea corectă.
- Da. - Asta simte el, așa că…
Așadar…
Interesant la ținuta mea de azi e că…
Mereu port blugi negri.
Când am venit aici, mi-am asortat toate ținutele la blugi negri.
Asta port.
Dar azi-dimineață nu mi-am găsit nicio pereche de blugi negri.
Și faza tare e
că mi-am pus niște pantaloni bej și, când m-am văzut în oglindă, am zis:
„La naiba, știi ce? Îmi vin foarte bine. Îmi plac la nebunie.”
Iar faza tare la relația noastră de până acum…
Sunt sigur că am venit amândoi
cu un concept, un gând sau un proces ideal în minte, nu?
Și, cu timpul…
De la ce era ideal pentru noi, am ajuns la ce ne trebuia de fapt.
Fiindcă, de fapt…
nimic nu e perfect.
Dacă ar fi perfect, n-ar mai fi real.
Și tu mi-ai oferit constant, de când am intrat în capsule…
cea mai bună versiune a ta, așa cum ești cu adevărat.
Așadar, Chelsea Lauren Griffin…
- O să mă pun într-un genunchi. - Doamne!
De dimineață mă gândesc în care. Tot nu știu.
- Vedem noi dacă aleg bine. - Nu contează.
Dar…
Abia aștept să mă trezesc lângă tine zi de zi,
fără gândul că trebuie să fim perfecți,
ci doar că putem fi extraordinar de autentici.
Așa vreau să trăiesc.
Asta e viața ideală pentru mine.
Așa că, de aici, de dincolo de perete…
voiam să te întreb…
dacă vrei să te căsătorești cu mine.
- Pot să spun ceva? - Da, te rog.
Simt că povestea noastră de iubire a fost cel mai frumos dans lent.
A fost…
solidă, delicată, echilibrată și tandră.
Și tu ești…
un om minunat.
Ești un fiu minunat.
Ești un frate, un prieten și un unchi minunat.
- Și ia ghicește! - Ce?
Abia aștept să adaug „soț” pe lista asta.
- Vorbești serios? - De o mie de ori da!
Doamne, da!
M-aș simți foarte onorată…
să-ți fiu soție.
- Te iubesc. - Te iubesc, scumpule.
Când ne-am întâlnit prima oară, în capsule…
ți-am zis că sunt o persoană fără adăpost
și că trăiesc sub un pasaj.
Și nu ți-a păsat.
Nu știu dacă te-ai prins sau nu că glumeam, dar…
Mi-am dat seama că ai ceva special.
Și, după tot ce am trăim împreună de când am venit…
Irina, am ajuns treptat să te cunosc la un nivel tot mai profund.
Și te-am văzut așa cum ești, până în străfunduri.
Știu că nu m-ai abandona niciodată,
oricât de rău ar fi.
Ți-am scris un cântec.
- Bine, sunt gata să-l aud. - Da?
Da.
Bine.
Sufeream, mă prăbușeam
Tristețea mea fără margini era
Dar cu tine, în capsule
Am știut ce adevărat va fi
Cum inima mi-o vei răpi
Eram singur când ai venit
O Piatră Blarney eu mi-am găsit
Irina, tristețea mi-o ștergi
Te iubesc
De acum și-n ai vecilor veci
Pe veci
Irina…
vreau să fiu cu tine toată viața.
Te căsătorești cu mine?
Zack…
Mă traversează un milion de gânduri,
dar tot ce știu e că abia aștept să schimbăm lumea împreună.
Nu m-aș vedea făcând asta cu altcineva în afară de tine.
Nici că mi-a fost mai ușor să zic „da”.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Pe mâine!
E printre cele mai importante momente din viața mea.
Azi m-am trezit mai emoționată decât în dimineața de Crăciun,
fiindcă o să-mi văd logodnicul,
o să-l îmbrățișez și să-i simt mirosul pentru prima oară.
Am venit la acest experiment
fără să fi simțit vreodată
acea cunoaștere profundă de care vorbesc cuplurile căsătorite.
„Când știi, știi.” Și acum am acest sentiment.
Eu și Kwame ne înțelegem unul pe altul la un alt nivel.
Sufletele noastre sunt incredibil de compatibile.
Mi-am dat seama că esența acestei experiențe e să găsești pe cineva
cu același obiectiv ca tine.
Drumul va fi sinuos. Nu îl poți anticipa.
Dar avem aceeași speranță, și anume să găsim fericirea.
Haide! Hai să-ți cunoști soțiorul!
Îmi place cum arăt, dar oare el mă va considera frumoasă?
Sper.
Nici nu știu dacă sunt genul lui.
Dacă nu sunt genul lui, sper să devin.
Vreau să înceteze incertitudinea.
Vreau să știu.
Vreau să-l miros. Să-l sărut.
- Dumnezeule! Bună! - Doamne, cum arăți!
Dumnezeule!
- Măiculiță! Cum arăți! - Cum arăți tu!
- Măiculiță! Bună! - Cum arăți!
Bună! Bine.
- Îți place ce vezi? - Absolut tot.
- E incredibil că arăți și mai bine decât… - Da, închid ochii și zic: „Bine!”
- Și mai bine? - Și mai bine. E extraordinar.
Mai am… Sunt vie?
E real?
Când două suflete se atrag și se cunosc așa ca noi?
Mi-a întrecut toate așteptările.
Este… Nu e…
Frate!
- Te simți bine? - Da.
Abia aștept să ajungem în Mexic.
Și eu. O să ne distrăm.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Dumnezeule!
Doamne! Bine. Măiculiță!
Sunt cum ți-ai imaginat?
Doamne, ești… Doamne! Stai puțin!
O facem stând jos? Mai bine ne ridicăm.
- Așa e. Scuze, nu pot… Măiculiță! - Bine.
- Ar trebui să te pui într-un genunchi. - Doamne! Da.
Nu uita! Cine e mai șarmant, eu sau tu?
Hai să nu vorbim acum despre asta!
Bine! Măiculiță! Bun.
Acum, că am văzut totul…
te căsătorești cu mine?
Bine, stai așa!
Alex Kwame Owusu
Ansah Appiah…
Da!
Frate…
Îți place?
- Știam că o să-ți placă. Te reprezintă. - Doamne!
Dumnezeule! Doamne!
Dumnezeule!
Dumnezeule! Îmi place mult. Te iubesc.
Mi-am ascultat inima și intuiția,
care îmi spuneau același lucru în ce privește relația cu Irina.
Mă face să mă simt foarte iubit încă de când ne-am cunoscut.
Mă face să mă simt deosebit când ne vorbim.
Vreau o soție care mă ia de bărbat pentru că mă iubește ca om.
Irinei puțin îi pasă cât succes am în viață.
Puțin îi pasă câți bani fac, cu ce mă ocup.
Orice s-ar întâmpla, o să mă pot baza pe ea.
Asta căutam.
Genul de iubire la care aspir e o pasiune dezlănțuită.
Ori iubesc nebunește, ori deloc.
Simt acea pasiune dezlănțuită cu Zack.
Când mă gândesc la viitor alături de el, e ceva pe viață
și îmi place enorm cum mă simt în preajma lui.
N-am nicio îndoială în ce-l privește. De asta sunt încântată că l-am cunoscut.
Ar putea fi perechea mea pe viață.
Sună nebunește când o spun. Sună a demență curată.
Dar știu ce simt și nu pot să neg asta.
Doamne!
Sunt entuziasmat și am mari emoții
cu privire la prima întâlnire față în față.
Am dezvoltat o legătură intimă, profundă.
Știm foarte multe unul despre altul. Dar până acum am fost doar voci.
Habar n-are cum arăt, ce înălțime am,
ce culoare am la păr, la piele.
Dar, la cum o știu pe Irina, nu cred că va conta.
Nu știu la ce să mă aștept când o să-l văd.
M-am gândit la cele mai urâte situații și cred că pot să trec cam peste toate.
Știu că am o conexiune cu Zack și nu prea mă frământă asta.
Sper ca primele lui cuvinte să fie: „Sfinte Sisoe!”
Cred că sunt frumoasă, dar, dacă nu sunt genul lui, atunci…
să caute pe altcineva!
Vreau doar să-l văd. M-a sleit gândul la asta, sinceră să fiu.
Așa că, nu știu, vom vedea când o să-l văd.