RECRUTOR DE CLIENȚI
Tiffy?
Tiff!
Ți s-a terminat întâlnirea.
Da?
Vreau să-ți captez atenția
Vreau să stai cu gândul doar la mine
Fiindcă am ceva pentru tine
Vreau neapărat să-mi fii soție
I-am zis: „Măi, băiete!”
Hai să ne întoarcem!
- Te simți bine? - Ce-i trebuie?
Bine. Poftim pantofii!
Îți iau eu lucrurile.
Îi dai tu niște apă?
- Brett mai e aici? - Nu.
- Dumnezeule! - Nu-i nimic.
E în ordine.
Nu! Ce prost mă simt!
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
CASA FEMEILOR
Cred sincer că toată lumea o să ajungă
alături de persoana potrivită.
Dar e greu. Sunt mulți oameni extraordinari.
Așa e. Josh are toate calitățile.
Și Marshall la fel. E grozav.
Sunt umăr la umăr. Nu e prea rău.
Sunt aici de o săptămână. Îi spun „program accelerat”.
Lumea se îndrăgostește aici.
Mi-am creat conexiuni cu Marshall și cu Josh.
Îmi plac enorm amândoi. Și mă potrivesc cu amândoi.
Marshall e sensibil. E culant.
E sentimental. E calm și darnic.
Exact invers decât mine.
Ce ți-a plăcut cel mai mult la mine?
Cel mai mult mi-a plăcut că ești sinceră cu tine însăți.
Mă duci cu gândul acasă. Și acolo e inima, nu?
Nu! Mă faci să roșesc!
Josh e acid. E la nivelul meu.
Emană o energie puternică, masculină, dură.
Eu locuiesc singură și devin paranoică într-un anumit moment
când mă uit la perete…
Nu-ți face griji în privința mea!
Învinge-ți demonii și vino să mă iei!
Dacă vine Candyman, să știi că eu sunt mai rapid.
- Ia te uită! Ești primul. - Sunt primul.
Dacă ești perechea mea, zi-mi!
E ca în ringul de box.
Evander Holyfield și Mike Tyson. Dar nu știm cine va câștiga.
- Iar eu… - Cine e favorita?
- Jackie. - Jackie. Da. Bine.
Am o legătură strânsă cu Jackie.
Concurăm.
De când mă știu, am fost tiranizat de emoțiile mele
și din cauza emoțiilor mele.
În capsule, de la bun început, am fost acceptat așa, sensibil.
Vin, scumpo!
Speranța mea intimă de la acest proces
e dragostea veșnică și… La naiba!
E nebunie curată să spun „veșnică”,
dar sunt pregătit.
Pot să-ți spun ceva?
Spune-mi!
Am un aspirator inteligent.
Știi cum îl cheamă?
Marshall.
Poftim?
Uitasem complet de asta.
L-am botezat „Marshall”, cu doi „L”.
Jur!
Jack, asta e culmea!
E culmea. Îmi erai sortit.
Am un om și un robot, amândoi Marshall.
- Sunt „Marshallizată”. - Încă nu.
Încă nu. Vreau un Marshall Junior.
Aș fi o mamă bună. Dar nu vreau să-mi cresc copilul prea strict, știi?
Da.
Eu am fost crescută al naibii de strict.
Nu vreau să-mi cresc copilul prea strict, să ajungă să simtă
că nu are încredere în mine…
Eu le ascund multe alor mei, fiindcă sunt foarte severi.
Eu mă tem să nu…
Să nu-mi cresc copiii cum m-a crescut tata.
Sincer, am avut parte de multă iubire.
Dar tata nu era prea afectuos.
Am fost slab la matematică. Mereu.
Eu și sora mea stăteam așezați la masă,
iar el ne ocăra.
„Nu știi să faci una și alta!”
Eram copil, reține!
Spunea…
„O să ajungi să cerșești la colț de stradă și n-o să-ți dau un sfanț!”
Vai, nu!
Și…
Scumpule…
M-a afectat psihic.
De atunci, intram anxios la ora de matematică
și făceam greșeli prostești fiindcă îmi stăruia asta în minte.
Nu e vina lui.
Așa credea el că e bine. Credea că mă încurajează.
Dar nu era așa.
Era exact invers.
Dar nu-i fac o vină din asta.
E om și el.
Trebuie să fii blând și cu tine.
Ai un serviciu bun. Ești un om bun.
Nu cerșești la colț de stradă.
Dacă ai cerși, ți-aș da un ban.
Te-aș lua în mașină.
Aș zice: „Vii la o plimbare?” Și tu: „Ce dracu'? Nu.”
- „Hai la un pui fript!” - „Aripioare.”
Nu, o să te descurci, pe cuvânt.
Nu văd cum aș putea…
să-i spun așa copilului meu.
N-o să-i spui. Pe cuvânt.
Deși tu așa ai fost crescut, alegerea îți aparține. Tu decizi.
Alegerea ne aparține tuturor, toți putem decide.
Trebuie doar să fii blând cu tine.
Să… Dă-o naibii, frate…
Trebuie să fii blând cu tine.
Jackie, vreau să-mi împart viața cu tine. Cu bune și cu rele.
Vreau să te ridic în brațe. Să te primesc așa cum ești.
Știu că vrei.
- Trebuie s-o rup cu ceilalți iubiți. - Fă-le vânt ticăloșilor!
Frate! Bine.
Fac asta pentru tine.
Zi-le să plimbe ursul!
Salută-i din partea mea! Să plimbe ursul!
Aoleu!
Am venit aici cu garda sus, dură.
Și în capsula asta…
Cu Marshall dincolo…
M-a cucerit total, așa cum sunt.
Cum nu mă arăt nimănui.
- Bine. Pa, scumpule! - Pa!
E un bărbat ideal.
Și nici nu l-am văzut la față.
Bine.
Sunt îndrăgostită de Brett. Mă văd alături de el pe viață.
Aseară…
voiam să știe ce simt cu adevărat și să nu aibă nicio reținere.
Am adormit cu el.
Dar avea o voce foarte liniștitoare și fusese o zi obositoare.
Însă am dat-o în bară grav.
Mă simt…
ca naiba, sinceră să fiu.
Am de dat multe explicații, așa că sper să mă asculte
și să mă ierte.
Brett Brown?
Tiffany Pennywell?
Ești aici!
Brett, câte griji mi-am făcut!
Am adormit fără să vreau.
Ai adormit?
M-a luat somnul ascultându-ți vocea liniștitoare.
Nu știu ce mi-ai zis.
Când m-am trezit, m-am simțit prost. Mă temeam să nu fi stricat totul.
Sunt recunoscătoare că ai apărut în viața mea la momentul potrivit.
Sunt pregătită pentru cineva ca tine. Simt că o să-mi schimbi viața în bine.
Mi-e bine și acum.
Dar tu mă inspiri enorm.
Chiar cred că ești alesul, Brett.
Sincer.
Mă bucur să te aud.
Dar ieri, când nu te-am mai auzit,
dincolo de perete, parcă m-a pocnit cineva în plex.
Doamne!
Însă…
Până la urmă, cred că o să rămână un amănunt,
o anecdotă nostimă din drumul nostru împreună.
Mai ești acolo?
A fost o mare plăcere să ajung să te cunosc.
Tu mă simți.
Simt că mă înțelegi și că vrei să evoluez.
Simt că mă susții cu adevărat
așa cum sunt și cum vreau să devin.
Categoric. Doamne!
Simt că o să ne facem fericiți unul pe altul.
Așa că…
Te căsătorești cu mine?
Da!
Să fiu a naibii, da, Brett!
Da! La naiba, da!
Da!
- Ai înțeles? Da? - Te-am auzit.
- Ne vedem în curând! Pa! - Pa!
La naiba! Doamne!
Mulțumesc, Isuse!
Măi, m-am logodit! Doamne!
CASA BĂRBAȚILOR
Printre fetele cu care am vorbit
sunt oameni extraordinari.
Chelsea mi se pare o persoană complet dedicată,
care nu m-ar face niciodată să mă simt nedorit,
dar, în același timp, sunt foarte atașat de Micah.
Și vreau s-o cer de soție.
Dar e multă incertitudine când simți că ești gata să faci pasul următor
și să mergi până la capăt.
Și… Dar am mare nevoie să-mi ofere confirmări.
Să-mi spună că vrea să-și petreacă viața cu mine.
Să-mi spună ce simte față de mine.
Să simt că e pregătită, cum sunt și eu.
- Bună! - Bună!
Ce mai faci?
Mă simt excelent. E o nouă zi.
Mă simt revigorat. Tu?
Mă simt…
Amândoi ne-am…
Știi tu, ne-am preferat de la bun început.
Da.
Și… Nici n-aș vrea să fi fost altfel.
Am sentimente puternice față de tine, ca om.
Dar simt…
că e mai firesc un foc mocnit.
Ar trebui să explorăm alte relații.
Bine, în regulă. Nicio problemă.
Mulțumesc pentru timpul acordat, pentru că m-ai ascultat.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Sper să-ți meargă bine în măsura posibilului.
Îți doresc tot norocul din lume.
Mulțumesc că ai fost sinceră cu mine. Hai, c-a fost mișto. O seară frumoasă!
Bine.
- Bine. Seară bună! Pa! - Pa!
Cam aiurea, nu?
Nu cred că mi se pare doar mie.
E cam aiurea.
Ai terminat deja?
Da.
Să-mi bag!
Trec prin momente grele.
CASA FEMEILOR
Irina.
Trezește-te, să vorbim! El a fost.
- Cine? - Kwame.
Cum a fost?
I-am pus punct.
- Cum a fost? - Nasol. Nu reacția lui.
Lipsa lui de reacție.
A fost foarte ciudat.
Nu mă așteptam să fie așa. Nu în sensul rău.
Mi-a zis: „Bine, îți urez succes! Plec, pa!”
Ieri te voia de soție.
Paul de ce mai e acolo cu Amber?
Trebuia să-o rupă cu ea.
- Stai! Ce să facă? - S-o rupă cu Amber.
- Bună! - Speram să fii tu!
Da.
Nu știu. Mă bucur că sunt aici și că vorbesc cu tine.
Așteptările mi-au fost depășite continuu.
- Amber… - Ce e?
Eu…
Deci…
Nu prea te aud. Mormăi.
ÎNSOȚITOARE DE ZBOR
Trebuie să-ți spun… Noi…
Da.
Da, nu pot…
Poftim?
Vreau să știi că cred sincer
că ce-mi prinde mie bine îți prinde bine și ție.
Normal. Ești partenerul meu ideal.
De ce durează atât s-o rupă cu Amber?
Știu. Încep să intru în panică. A trecut jumătate de oră.
Nu-i a bună.
Eu am rupt-o cu Kwame în două secunde.
Frate, ce dracu' se petrece în capsulă?
Amber, legătura cu tine e autentică
și îmi placi mult ca om.
Nu știu.
- Ce nu știi? - Nu știu.
Nu știu cum să spun, dar…
Cred…
Nu poți s-o duci la nesfârșit cu două relații.
Și cred că trebuie să aleg cealaltă legătură.
Chiar nu mă așteptam la asta.
Știu. La naiba…
Începusem să cred că mi-am găsit, în sfârșit,
știi, partenerul ideal și…
Îmi pare tare rău.
Nu-mi plac platitudinile. Așa că îți urez succes.
N-o să spun că îți doresc numai bine, fiindcă nu simt asta acum.
Nimic din ce am spus n-a fost minciună.
Du-te dracu', Paul!
Mă copleșește anxietatea. Poate m-a jucat pe degete.
- Vrei să te împaci cu Kwame? - Taci! Nu asta e ideea.
De ce mai sunt amândoi acolo?
Du-te peste ei și zi: „Ce dracu', Paul?”
Pa, Paul!
Sentimentul de respingere e dureros.
Căsniciile mele anterioare au eșuat fiindcă nu erau…
Nu eram cu omul potrivit.
Poți să te îndrăgostești și să nu meargă.
O să-mi treacă. Serios. Nu pare, dar o să-mi treacă.
O clipă…
Stai cu mine! Nu pot sta acolo cu ea.
Bine. Unde vrei să stai?
Pe de o parte, sunt fericită, chiar ușurată.
Poate mai mult ușurată. Dar chiar pare să sufere.
Chiar suferă.
Ne simțim proști ca naiba.
Asta e, frate.
- Ai rupt-o? - Da.
N-am chef de vorbă.
Da. E o seară grea, frate.
Să-mi bag!
Da.
- A venit… - E-n regulă, Paul.
A venit plină de fericire, iubire și veselie,
iar eu i le-am distrus.
Ne imaginăm viitorul alături de o persoană.
Da.
Creăm o realitate în viitor. Când e în mintea ta, e și în a ei.
E undeva, într-o realitate alternativă.
Dacă moare, e o moarte adevărată. O moarte trebuie jelită.
- Deci, cumva, există. - Categoric.
- Și apoi moare, dracului. - Da, frate.
- Și te simți ca dracu'. - Și ți-o faci cu mâna ta.
Dacă moare de mâna altcuiva, măcar ai un ticălos.
Când tu ești ticălosul în povestea ta…
- Știi… - E greu de digerat.
Da. E greu de digerat. Pot să-ți spun ceva?
- Da. - Chiar e de căcat.
Apropo de ticălos…
Dacă celălalt e ticălosul, îți dai seama că nu poți controla nimic.
Da. Clar.
- Când nu deții controlul… - Recunoști…
E un moment al dracu' de dureros.
E nasol când ești ticălosul din povestea ta.
E curios, fiindcă…
fără să vreau, chiar am simțit că e ticălosul din povestea mea.
Îmi doresc atât de mult, înțelegi? Sincer.
Și…
Nu a fost deloc cum mă așteptasem când am intrat.
- Plânge sau râde? - Cum…
- Plânge sau râde? - Plânge.
- Ce spune? - Nu știu.
Du-te acolo și ascultă!
Dar discret! Să nu te vadă!
Nu asta își dorea. Și e-n regulă.
Dar putea să-mi spună puțin mai deschis
ce simte, în loc să-mi spună ce voiam eu să aud.
Acum mă simt ca o proastă
fiindcă l-am crezut.
- Când îmi vine și mie rândul? - Știu.
De câte ori să mi se frângă inima?
Se vede că, știi…
Anulez misiunea!
- Ai fost cu Micah? - Da.
- Ai rupt-o cu ea? - Ea a rupt-o cu mine.
Din prima, când i-am auzit vocea, mi-am zis: „E sufletul meu pereche.”
Din prima zi.
- Da. - Da.
- Vorbeai zilnic despre ea. - Da.
Credeam…
E al dracu' de greu.
Nu strica ce ai cu cealaltă fată din cauza celor întâmplate!
Ascultă…
Simplu spus…
Cea mai frumoasă întâlnire
a fost cu Chelsea.
Serios.
Dar asta nu ușurează situația.
- Nu, deloc. - Înțelegi?
Oare Kwame o să plece sau o să rămână?
Stai, ticălosule!
Vreau să fiu mai amabilă. Nu-s deloc.
De ce n-o faci?
- Poftim? - De ce n-o faci?
Nu știu. Am sentimente puternice și mă copleșesc, fată.
- Da. - Așa e. Da.
Când oamenii îi bârfesc pe alții, nu sunt mulțumiți de ei înșiși.
- Da. - Nu e… E un joc, frate.
Fiecare tip cu care am fost și care a zis că nu e vina mea, ci a lui
m-a adus mai aproape de acest bărbat care e perfect pentru mine.
Îmi căutam sufletul-pereche.
Cineva alături de care să fiu eu însămi. Și el e acela.
De asta nu-mi pasă cum arată.
El e perechea mea.
Perechea mea.
E minunat să simți că cineva a ales să-și petreacă
tot restul vieții cu tine, așa cum ești ca om.
Tiffany e extraordinară.
E o persoană cu totul naturală, frumoasă.
Nu are nicio așteptare de la mine, fizic vorbind.
Mă cunoaște așa cum sunt.
E un sentiment plăcut.
E un sentiment minunat.
Indiferent cum arăt,
chiar și fără toate astea,
o să mă aprecieze și o să mă susțină.
O să mă iubească și atunci, fiindcă m-a iubit întâi aici și aici,
înainte să vadă asta.
Nici nu știu dacă-s genul lui.
Dar, la naiba,
a iubit asta și asta, așa că e-n regulă, e perfect.
Acum mă duc să-mi iau bărbatul.
Brett!
Bună!
- Este… - Doamne!
Doamne!
Ia te uită la tine!
Ești perfectă.
- Mulțumesc! - Zău!
Vai, ia te uită la tine!
- Ba la tine! - Ce fercheș arăți!
Încercam să dau un chip vocii lui. Acum s-au legat toate.
În două minute, ziceam: „Să-mi bag! Ăsta e Brett!
E iubitul meu.”
De obicei, sunt discretă.
Nu credeam că așa ceva e pentru mine.
Chiar nu. Sunt foarte fericită că am acceptat.
Doamne!
Frate, sunt copleșit.
Eram nerăbdător să te văd…
Și acum, că ești aici…
Frate…
Ești absolut superbă.
- Mulțumesc. - Peste tot.
Ești un dulce!
- Ce gropițe! - Doamne! Da.
Ce gropițe ai! Doamne!
Pentru ea am venit aici.
Se aliniază astrele și îți schimbă viața.
Brett…
Ăsta e momentul. Acum s-au aliniat astrele.
Tiffany Pennywell, vrei să te căsătorești cu mine?
Da. Categoric.
N-o să uit niciodată clipa asta.
Pa, Brett!
Ești beton!
Pa, Brett!
De ce-mi fac una ca asta?
El… este… alesul.
CASA BĂRBAȚILOR
Avem întâlniri!
Doamne!
Haideți!
Vin, iubito!
Mă trezesc dimineața…
dorindu-mi să îi explic lui Jackie visele sau coșmarurile mele.
Mă trezesc cu gândul la ea.
Îmi vine să-i scriu balade, sonete și piese de teatru.
„Frica nu are ce căuta în război sau în dragoste.
Iar războinicii inimii sunt siliți să ducă lupte nesfârșite, cu victorii ingrate.”
Bine…
Vreau să fiu creativ, fiindcă…
Ea mă inspiră.
Merită publicată.
Mulțumesc mult.
Ia te uită la noi!
- Nu? Ia te uită! - Ne cocoloșim.
Mai mult tu. Eu am fost dură.
- Am fost mare și tare. Nu? - Mare și tare.
Dar e bine să fii emotiv.
Numai cu tine sunt așa.
Ești singurul care încearcă să-mi exploreze sentimentele.
Da, vreau să te simți în siguranță cu mine.
Da.
E mult de când n-am mai permis asta.
De când n-am mai vrut…
să ofer o șansă reală cuiva.
De asta îmi dau seama că te iubesc.
Fiindcă m-ai ajutat
să-mi exprim această latură.
Jackie, sunt îndrăgostit de tine.
Doamne…
Nu te grăbi!
Am mai avut o întâlnire.
Și…
mi-a spus că și-a făcut bagajele,
fiindcă, dacă nu sunt eu, nu mai e nimeni.
Serios?
Așa a spus.
Mi-a spus că, atunci când te aude vorbind despre mine,
i se întoarce stomacul pe dos.
Mă simt prost. Nu vreau să fac pe nimeni să se simtă așa.
N-am putut s-o rup cu el acum, când trece prin asta așa de acut.
Voiam să nu-ți ascund nimic, deși îmi era frică să-ți spun.
Simt că am stricat momentul.
Știu ce e între noi.
Dar nu ai deschis subiectul degeaba. Te simți legată de acea persoană.
Deci…
Altfel n-ai vorbi despre asta.
Așa că și asta mă face să mă simt cam…
Și asta mă cam doare.
Simt că te-ai supărat pe mine.
Nu m-am supărat.
Mă simt jignit că cineva m-a ascultat punându-mi sufletul pe tavă zile în șir.
Apoi îți zice: „Îmi fac bagajele.
Dacă nu ești tu, plec acasă.”
Fii bărbat, zi-mi în față!
- Simt că o să vomit. - Bine.
Du-te înapoi! Nu e nicio grabă.
Eu știu ce am de făcut.
Dacă nu e Jackie, își face bagajul și pleacă.
Vrei să te ajut eu?
Îți duc eu bagajele. Îți car catrafusele la parter.
Sunt absolut șocat.
Sunt scârbit.
Care dintre dobitocii ăștia bate câmpii?
Îl înfrunt oricând.
CASA FEMEILOR
Acum Marshall e furios.
I-am zis că am mai avut o întâlnire.
Nu i-am zis cu cine, dar m-am întâlnit cu Josh.
A zis că nu vrea pe nimeni în afară de mine.
N-am putut s-o rup cu el, mă simțeam…
Îmi plac amândoi, și Josh, și Marshall.
Dar Marshall mi-a zis că mă iubește și n-am știu ce să-i răspund.
Poftim?
Amica mea suferă.
Doamne! Nici nu te-am văzut. Migrenă? Sau bărbați?
Un bărbat.
Ce prost mă simt! Mă simt groaznic că l-am rănit.
E nebunie curată!
N-ai greșit cu nimic.
- Mă duc la baie. - Ai făcut ce trebuia.
- Am dat-o în bară! - Te face cu capul. Stai!
CASA BĂRBAȚILOR
Cineva se joacă cu mintea lui Jackie.
- Futu-i! - Știm cum se va sfârși.
Las-o așa și zi: „E cineva în care aveam încredere.
Și-a dat arama pe față.
Fata e cu mine. El a plecat, eu nu.”
Dacă vrei să vorbești cu cineva de încredere, vorbește cu mine!
Mulțumesc.
Marshall, vorbești despre mine?
Depinde. Ai avut întâlnire cu Jackie?
- Da. - Bine.
- Ce i-ai spus? - Ce?
Că ți-ai făcut bagajul și pleci, dacă nu e ea?
Nu spun nimic, pentru că am auzit vorbe care m-au descurajat…
Dar simt ceva.
Sunt foarte bătăios.
Nu mă sfiesc de puțină concurență.
Îmi place să joc.
Presimt că e posibil să suferi din dragoste.
Se poate.
E neplăcut să simți că ești la concurență
cu cineva pentru inima cuiva.
Dar sper să nu pierd în ceea ce o privește.
Vom vedea ce va fi.
Când Micah a spus că pune punct relației cu Kwame,
m-am extaziat.
Dar tot e supărător să aud…
că l-a întristat.
Știu cine sunt. Am multe de oferit.
Dacă viitorul meu soț nu vede, nu apreciază și nu respectă
tot ce sunt și tot ce am de oferit…
nu e el alesul.
E foarte greu să nu…
Să te întrebi mereu: „E ceva în neregulă cu mine?”
Știu.
- Înțelegi? - Da.
E greu.
Nu-i nimic în neregulă cu mine, și știu asta, dar…
- Îmi vine să plâng. - E frustrant.
Dragoste cu sila nu se poate.
Aștept și până la 50 de ani perechea potrivită.
Sper să nu fie cazul!
În fine, n-o să fie.
- Să nu rămâi fără ovule. - Da.
Costă mult să ți le congelezi.
- Dar m-am interesat. - Și eu.
Doamne…
Zău, aștept până la 50 de ani. Și o să fac copii de una singură.
- Știu. Așa am zis și eu. - Văd eu.
Putem naște și împărțim dădaca.
Și ne sprijinim una pe alta.
Perfect! Am auzit de prietene care fac așa.
- Da. - Se mută într-un duplex.
Locuiesc împreună și își cresc copiii.
- Da. - Așa o să facem noi.
CASA BĂRBAȚILOR
Mă potriveam la toate cu Micah. Nu-mi venea să cred.
Mi se părea că e o fată de vis.
Vreau să fiu sincer.
În parte,
încă sufăr din cauza asta,
fiindcă mi s-a părut că ne potrivim grozav.
A fost extraordinară până în momentul când a trebuit să--mi demonstreze
ce bine ne-ar fi împreună.
Pe de altă parte, Chelsea subliniază zi de zi
de ce e bine să fim împreună.
Chiar e complicat.
Cel mai important aspect la acest experiment
e că începi înțelegi…
că nu vrei doar să fii iubit.
Contează și în ce fel ești iubit.
Ce mai faci?
Este…
E greu.
Am fost foarte fericită cu tine, Kwame.
Chiar am fost foarte fericită.
Da.
Ce s-a întâmplat ieri, cu cealaltă relație a ta…
Detest că mi-a răpit din fericire.
Eram atât de sigură pe noi! A fost al naibii de bine zi de zi.
Ai fost extraordinară.
Pur și simplu…
Sunt puternică, dar are și puterea mea limitele ei.
Ai purtat o povară copleșitoare pe umeri.
- Nu e cinstit, Kwame. - Știu.
Îmi pare nespus de rău că a trebuit să treci prin asta.
- Și… - Da.
Dacă aș putea…
Nu te-aș mai lăsa,
fiindcă asta m-ar vindeca și pe mine, înțelegi?
Asta e tot ce vreau, fir-ar să fie! Tot ce vreau acum.
De ce trebuie să fie mereu o escaladă? Ca pe Muntele Everest. Viața.
Să-mi găsesc un soț, să-mi fac o carieră.
Dacă ar fi ușor…
Știu. Nimic valoros nu vine ușor.
Viața dorită. Lucrurile pe care le vrei.
Știu. Le simt gustul. Le întrezăresc. Tu?
Și eu.
Sunt recunoscător că ai preluat inițiativa așa.
Da, dar nu pot să am inițiativa toată căsnicia.
Am zis că sunt recunoscător că ai făcut-o la începutul relației.
Lasă-mă să-ți mai ușurez povara! Bine?
Da. S-a mai ușurat.
Ești dulce. Știi asta?
- Mișto pantaloni! - Sunt foarte comozi.
- Adică… - Gurkha.
Când un sudist poartă pantalonii ăștia, e pus pe treabă.
- Pe treabă, frate! Nu se-ncurcă. - Mișto! Da.
De câte ori i-ai purtat? De două?
- Nu, e prima dată. - Vezi? Exact!
- Arăți bine, frate! - Mersi.
Pe cai, Paul!
- Bună! - Bună!
- Salut! - Salut!
Cum ți-a mers dimineață?
Bine.
M-am trezit foarte ușurată.
Cum un sentiment general foarte plăcut.
Nu-mi vine să cred cum s-au desfășurat lucrurile.
Cum s-a terminat relația cu Kwame.
Da. Nu-i de colo. E nebunie curată.
Tu cum te simți?
Nu-mi place gândul
că am rănit pe cineva, dar s-a întâmplat ce trebuia și…
Nu știu. Simt că…
Simt că am făcut alegerea corectă. Chiar cred asta.
- Așa că sunt bucuros. - Ce drăguț!
Cred că aș vrea să vorbim despre…
Când sunt în prezența iubirii autentice,
parcă stau în plin soare.
Simt cum îmi inundă căldura fiecare părticică din corp.
Cred că, atunci când găsești pe cineva care te face să te simți așa,
trebuie să ții acea persoană aproape.
Așa că acum îți cer să rămâi aproape de mine.
Te căsătorești cu mine?
Doamne!
Simt că am avut o relație la foc mocnit și…
Și simt că și aici, și afară,
vreau să continui…
să ard împreună cu tine…
tot restul vieții.
Așa că da, Paul. Mă căsătoresc cu tine.
Doamne! N-o lungi așa!
Doamne! Da, în sfârșit!
Doamne, chiar sunt fericită!
Abia aștept să te văd și să te iau în brațe.
- Și eu. Te-aș îmbrățișa acum. - Știu.
Știu. Sunt foarte sigură pe noi.
O să ducem o viață savuroasă și foarte împlinită.
Asta e calitatea ta care mă face să mă simt vie.
Sunt logodită.
Nu. Nu pot…
Nu-mi pot șterge zâmbetul.
Nu pot.
Nu credeam că poți iubi printr-un perete,
dar Paul e flacăra mea pereche, ca să spun așa.
Îmi trezește entuziasmul și emoțiile.
Simt că o să mă țină toată viața activă și asta e tot ce mi-am dorit.
- Abia aștept să te văd. - Da. Și eu.
Hai! Putem… Când e următorul avion?
- Să-i dăm bice! Ne așteaptă locuri noi. - Hai!
Te iubesc. Pa!
- Ești varză. - Știu.
Doamne!
Ce s-a întâmplat?
Sunt logodită!
Salut, băieți!
- Felicitări! - Frate!
Bine așa!
Da, fir-ar!
Sincer, eram mort de frică. M-a lăsat să aștept.
Credeam că o să spună „nu”. Serios. La cum formula… Dar…
- După ce ai cerut-o? - Da.
Răspunsul ei. Dar doar mă tachina.
- Sunt entuziasmat. - Bine. Să bem!
Simt că o să explodez.
- Noroc! Tremuri. - Ia te uită!
Ia să vedem cum tremuri! Da!
- Să bem pentru Paul! - Până la fund!
Pentru Paul și Micah!
- Paul și Micah. - Hai!
- Acum o să vezi cum arată. - Da.
O să fie interesant.
- Vom vedea. - La naiba!
CASA BĂRBAȚILOR
CASA FEMEILOR
Bun. Două măsuri din asta.
Două măsuri de zahăr.
Măiculiță! Ia te uită! Ce drăguț arăți!
Niște brioșe de ziua lui Zack.
O să se topească după ele.
- Ce drăguț! - Da.
Sper să-mi iasă. Vom vedea.
Știu că eu și Zack avem o legătură extraordinară.
Știu ce simt pentru el și sunt încrezătoare în asta.
Foarte încrezătoare.
Dar am văzut-o pe Bliss făcându-i azi niște tâmpenii de prăjituri
sau brioșe, ce-or fi.
Mare gospodină!
Dar mă simt prost că nu i-am luat nimic de ziua lui.
Am o mare rugăminte. Dacă vrei să refuzi, nu e nicio problemă.
Bine.
- Îmi dai o lumânare? - Poftim?
Nu coc nimic, dar îmi dai o lumânare?
- Te-ai gândit ieri la ceva? - Nu.
- Am întâlnire. Nu-i nimic. - Păi… E de prost-gust.
Da. Știu. Bine.
Sincer, nu vreau să discut cu tine despre el.
- Sper că înțelegi. - Sigur.
Bine. E cam aiurea să-mi ceri asta.
- Nu de la mine. - Bine.
Hopa!
- Încerc doar să… - Da. Știu.
- Bagă zâzanie cu asta. - Știu.
Nu-ți face griji! Uită de ea!
Ce a obținut cerându-ți o lumânare?
Doar te-a făcut să te simți nasol.
Să facă bine să nu mi se adreseze!
Cică: „Nu i-aș spune că îi faci brioșe.”
Nu cred nimic din ce spune.
O să strice surpriza.
N-are nicio limită.
- Știu. - Îmi vine să vomit.
Fii fără grijă!
- Mai întâi, la mulți ani! - Mulțumesc.
Și îmi pare rău că nu ți-am umplut camera cu baloane.
- Și nu ți-am adus tort. - Ce?
Chiar mă simt prost, fiindcă țin mult la aniversări
și cred că ești un tip deosebit, așa că mă simt nasol
că n-am avut ocazia să te fac să te simți deosebit.
Dar sper că te simți sărbătorit și iubit.
Înseamnă mult pentru mine. Mulțumesc.
Sigur, cu plăcere.
O să fiu sinceră. Uitasem complet că e ziua ta.
Nu sunt o prietenă bună.
Ba ești.
Sper să mă pot revanșa cândva.
Bine.
Intru plină de anxietate aici.
Știu că ai și alte relații. E greu, evident.
Sunt în aceeași cameră cu cealaltă și mă simt…
Foarte incomod.
Eu cred că mă descurc. Dar nu știu ce simte ea.
Nu-mi fac griji din cauza ei, dar nu mă simt grozav acolo,
cu atâta tensiune.
Te plac mult și chiar țin la tine.
Și vreau să fii sincer cu mine.
Dacă se va întâmpla
să nu mă mai consideri potrivită sau să începi să simți
ceva puternic pentru Bliss,
te rog din suflet să-mi spui și să fii sincer cu mine!
Știu că e stresant să stai acolo. Încă nu am făcut o alegere.
Și detest asta, Irina.
Detești să alegi între două fete care se îndrăgostesc de tine?
- Da, fiindcă țin la amândouă. - Da.
- Cred că înțelegi asta. - Da.
Este…
De asta nu îmi place că situația devine conflictuală.
Știu că le bârfesc pe unele fete, dar nu sunt rău intenționată.
O întreb în bucătărie: „Vai, ce gust are?”
Așa sunt eu. Întreb serios.
Nu încerc să fiu perfidă sau răutăcioasă.
Dar pentru ea e altfel. Mă simt aiurea că se simte aiurea.
La început nu știam dacă ești sinceră.
Dar, pe măsură ce te cunosc, e evident
că ești foarte serioasă…
și grijulie.
Mă doare că alții nu văd această latură a ta,
fiindcă ești așa de tăioasă și…
Și înțeleg asta, fiindcă și eu sunt la fel.
Dar am învățat să-mi mai țin gura.
În parte, simt că nu regret nimic din ce spun.
Trăiesc totul intens. Cred că asta e firea mea.
Da, asta e firea ta.
Dar ești autentică.
Te consider foarte curajoasă.
Dar întrevăd ce vrei să fii și cine devii.
Da.
Și mi se pare incredibil de atrăgător.
Simt că ne potrivim foarte bine.
Nu mă călca pe bombeu, că…
Hai să coacem brioșe!
AVOCAT DE DREPT PENAL
- Bliss! - La mulți ani!
Măiculiță! Mulțumesc mult!
Ți-am copt brioșe.
Știu. Văd. Sunt mare amator de dulciuri, deci…
De ziua ta nu numeri caloriile. Ai voie să faci ce vrei.
Tocmai mă gândeam…
Când am împlinit 30 de azi, de ziua mea…
eram cu un client care aștepta evaluarea psihologică în arest.
Lumea nu știa că e ziua mea.
Acum, sunt captiv, practic, într-o hală foarte mare
și vorbesc cu o femeie de dincolo de…
- Perete. - Ușă.
Mă sperii. Ce-o să pățești anul viitor?
Extratereștrii. O să mă răpească.
Îmi pare rău.
Nu. E foarte drăguț din partea ta.
- Mulțumesc mult. - Cu plăcere!
Doamne!
- Cum ți-a mers azi? - Bine. Ție?
Azi-dimineață a fost greu.
Foarte greu. Dar am încercat să mă controlez.
De-a lungul timpului am învățat să-mi mai moderez reacțiile.
Dar, nu știu, a fost greu.
Adică mi-am cam ieșit din fire într-un mod nedorit.
Adică?
Încerc să nu comentez lumea de aici, știi?
- Da. - Asta sau…
Te referi la conflictul dintre tine și…
- Da, adică… - Da.
Nu eu am declanșat problema.
Fac toate eforturile să fiu respectuoasă.
Nu știu dacă e vorba de gelozie sau nesiguranțe, știu că există.
Toți simțim asta, dar poți alege să te comporți diferit.
În general, poți să alegi cum reacționezi la ce simți.
Dar, când reacționezi răuvoitor, prin sabotaje de prost-gust,
atunci… îmi pare rău, dar nu.
Ești neam-prost.
Sincer, Bliss, m-aș vedea însurându-mă cu oricare dintre voi.
Și pentru mine e un test. Poate Zack să judece corect?
Pot să am încredere în capacitatea ta de a judeca drept pe cineva?
Nu știu dacă am întâlnit vreo persoană pe care să simt că o înțeleg
ca pe tine.
Nici eu.
Simt că ne apropiem tot mai mult la fiecare întâlnire. Și…
Simt asta.
Simt o legătură puternică și cu ea, dar e altfel. Însă…
Asta încerc să lămuresc, să cântăresc.
Mă cam dă gata.
A durat mult până să fiu gata de însurătoare.
Nu credeam că există cineva, că s-a născut cineva
cu care să vreau să-mi petrec restul vieții.
Nu credeam că se fabrică așa ceva. Dar se pare că da.
Micah e aceea.
Doamne!
Nu-mi pot imagina viața fără Paul, iar asta sună halucinant.
Nu pot să cred că nu l-am cunoscut în ultimii zece ani.
Așa mă simt.
Sună halucinant.
Paul are ceva aparte.
A fost o alchimie de necontestat.
Creierul meu nu înțelege
că ceea ce simt e adevărat, dar este.
Nu știu. E nebunie curată.
Mă simt ca fraiera clasei. Noroc că Paul e tocilar.
Simt că o să leșin.
Am visat-o pe Micah azi-noapte. O vedeam, dar n-o vedeam.
Cred că cel mai mult o simțeam.
Sentimentele pe care mi le-a trezit în capsule,
emoții, entuziasm, iubire, mângâiere, toate astea, combinate,
s-au întrupat în vis într-o siluetă vagă, amorfă.
O strângeam în brațe și era foarte plăcut.
Foarte plăcut.
Dar sper că creierul mi-a proiectat imagini de rezoluție suficient de joasă
ca realitatea să umple golurile
fără să mă șocheze diferența, când o s-o văd.
Și cred… Sper să fie adevărat.
Mi s-a dus tot sângele din creier.
Doamne!